ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року	Львів	Справа № 300/2596/20 пров. № А/857/3354/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, 
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року (суддя – Матуляк Я.П., час ухвалення – не зазначений, місце ухвалення – м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту – не зазначена), 
в адміністративній справі №300/2596/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України, 
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, 
           
                                                           встановив:  

У жовтні 2020 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів ГУ ДПС України в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України, в якому, з врахуванням уточненої позовної заяви, просив: 1) визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також ЄРПН) за №1499637/3024507595 від 26.03.2020 року, №1541386/3024507595 від 28.04.2020 року, №1584503/3024507595 від 27.05.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН; 2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН, складені ФОП ОСОБА_1 податкові накладні №1 від 04.02.2020р., за №3 від 13.03.2020р., №3 від 16.04.2020р.. 
Відповідач ГУ ДПС України в Івано-Франківській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити повністю в задоволенні позовних вимог. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 26.03.2020 року за №1499637/3024507595, від 28.04.2020 року за №1541386/3024507595, від 27.05.2020 року за №1584503/3024507595 про відмову ФОП ОСОБА_1 в реєстрації податкових накладних від 04.02.2020 року за №1, від 13.03.2020 року за №3, від 16.04.2020 року за №3 в ЄРПН. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН, складені ФОП ОСОБА_1 податкові накладні від 04.02.2020 року за №1, від 13.03.2020 року за №3, від 16.04.2020 року за №3. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Івано-Франківській області на користь ФОП ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 6306 гривень. 
З цим рішенням суду першої інстанції від 30.12.2020 року не погодився відповідач ГУ ДПС в Івано-Франківській області та оскаржив його в апеляційному порядку. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що підставою для прийняття комісією оскаржених рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН стало неподання позивачем копій документів відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №520 від 12.12.2019 року. Вважає оскаржені рішення правомірними. Окремо зазначає про пропущення позивачем шестимісячного строку на оскарження рішення комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській від 26.03.2020р. №1499637/3024507595, при цьому не надано заяви на поновлення такого строку. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 30.12.2020 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу відповідача ГУ ДПС в Івано-Франківській області слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного. 

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 16.09.2005 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків. Видом діяльності позивача, зокрема, згідно обраного коду КВЕД 68.20 є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. 
03.01.2020 року між ТОВ фірма "Текстиль А.В." як Орендодавцем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 як Орендарем укладено договір оренди нежитлового приміщення строком дії до 30.06.2020 року, згідно предмету якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування без права викупу (далі - "оренду") нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1588 кв.м. (далі - "Об`єкт оренди", "Приміщення"). Об`єкт оренди передається в оренду для здійснення орендарем його господарської діяльності, дозволеної чинним законодавством України (а.с.37-40). Протягом строку дії цього Договору Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю за оренду Об`єкта оренди щомісячну орендну плату, розмір якої становить 10000,00 грн. (пункт 3.1. Договору) (а.с. 37-40). 
В подальшому, між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 як Орендарем та ТОВ "АНД-ГРУП" як Суборендарем укладено договір суборенди нежитлового приміщення №03/01/20 від 03.01.2020 року строком по 30.06.2020 року,  відповідно до умов якого Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування без права викупу (далі - "суборенду") нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , (далі - "Об`єкт суборенди", "Приміщення"). Об`єктом суборенди за цим Договором є наступні нежитлові приміщення: офісні приміщення загальною площею 170 кв.м.; складські приміщення загальною площею 1418 кв.м.. Протягом строку дії цього Договору Суборендар зобов`язаний сплачувати Орендарю за суборенду Приміщення щомісячну суборендну плату з розрахунку, що місячна вартість 1 кв.м. суборенди становить: 68,00 грн. з ПДВ – за 1 кв.м. складських приміщень; 80,00 грн. з ПДВ – за 1 кв.м. офісних приміщень. (пункт 3.1. Договору) (а.с. 30-34). 
Згідно умов додаткової угоди від 04.01.2020 року до договору суборенди нежитлового приміщення №03/01/20, укладеної між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 як Орендарем та ТОВ "АНД-ГРУП" як Суборендарем, Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування без права викупу (далі - "суборенду") нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , (далі - "Об`єкт суборенди", "Приміщення"). Об`єктом суборенди за цим Договором є наступні нежитлові приміщення: приміщення загальною площею 170 кв.м. Протягом строку дії цього Договору Суборендар зобов`язаний сплачувати Орендарю за суборенду Приміщення щомісячну суборендну плату в наступному розмірі: 110024,00 грн. у т.ч. ПДВ (18337,33 грн.) (а.с. 42). 
Передача вищенаведеного майна в оренду та, відповідно, у суборенду оформлена актами прийому-передачі нежитлового приміщення від 03.01.2020 року (а.с. 41), від 01.02.2020 року (а.с. 35) та щодо оренди засвідчена сторонами шляхом підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2020 року за №ОУ-000026 (а.с. 26); від 31.03.2020 року за №ОУ-000047 (а.с. 51). 
Факт здійснення господарських операцій з надання послуг суборенди приміщення підтверджено сторонами шляхом підписанням актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2020 року за № К-00000022 (а.с. 27) по рахунку-фактурі № К-00000022 від 03.01.2020 року на загальну суму 110024,00 грн., в тому числі ПДВ – 18337,33 грн. (а.с. 18); від 31.03.2020 року за № К-00000023 (а.с. 52) по рахунку-фактурі № К-00000023 від 03.03.2020 року на загальну суму 110024,00 грн., в тому числі ПДВ – 18337,33 грн. (а.с. 47); від 30.04.2020 року за № К-0000008 (а.с. 69) по рахунку-фактурі № К-00000027 від 02.04.2020 року на загальну суму 93520,40 грн., в тому числі ПДВ – 15586,73 грн. (а.с. 71). 
В матеріалах справи, наявні копії виписки по банківських рахунках ФОП ОСОБА_1 , згідно яких здійснено оплату за суборенду нежитлового приміщення контрагентом позивача ТОВ "АНД-ГРУП" (а.с. 24, 25, 50, 70). 
ФОП ОСОБА_1 складено податкові накладні від 04.02.2020 року за № 1 на загальну суму 110024,00 грн., в тому числі ПДВ – 18337,33 грн. (а.с. 20); від 13.03.2020 року за № 3 на загальну суму 110024,00 грн., в тому числі ПДВ – 18337,33 грн. (а.с. 48); від 16.04.2020 року за № 3 на загальну суму 93520,40 грн., в тому числі ПДВ – 15586,73 грн., які направлені на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. 
Державною податковою службою України за допомогою автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронних документів" надіслано ФОП ОСОБА_1 квитанції за реєстраційним номером документу: 9034849462 від 25.02.2020 року (а.с. 21-22), за реєстраційним номером документу: 9059988570 від 23.03.2020 року (а.с. 53-54) та за реєстраційним номером документу: 9104801015 від 13.05.2020 року (а.с. 67-68). 
Згідно вказаних квитанцій документ прийнято, однак реєстрація податкових накладних: від 04.02.2020 року за № 1, від 13.03.2020 року за № 3, від 16.04.2020 року за № 3 зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 68.20, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризикованості здійснення операцій. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 21-27, 53-54, 67-68). 
Судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 надіслано до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області пояснення (а.с. 19) та відповідні документи, зокрема: 
- згідно повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 24.03.2020 року за № 1 (а.с.29), документи довільного формату від 24.03.2020 року: пояснення, акт Текстиль, банківська виписка Текстиль, договір суборенди, акт, банківська виписка АНД ГРУП від 14.01.2020 року, банківська виписка АНД ГРУП від 04.02.2020 року, акт АНД ГРУП, рахунок-фактура АНД ГРУП (а.с. 100); 
- згідно повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 23.04.2020 року за № 1 (а.с.56), документи довільного формату від 23.04.2020 року: договір оренди, пояснення, договір суборенди, банківська виписка від 13.03.2020 року, банківська виписка від 16.03.2020 року, акт, акт № ОУ-000047 від 31.03.2020 року, акт № К-00000023 від 31.03.2020 року (а.с. 101);
- згідно повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 20.05.2020 року за № 1 (а.с.65), документи довільного формату від 20.05.2020 року: договір суборенди, банківська виписка від 16.04.2020 року, акт, пояснення, рахунок № К-00000027 від 02.04.2020 року, акт № К-0000008 від 30.04.2020 року (а.с. 102). 
Однак, комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнято наступні рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: 
- від 26.03.2020 року за №1499637/3024507595, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 04.02.2020 року за №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, а саме договір оренди приміщення, а також акти здачі-приймання (надання послуг) не містить чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг (а.с. 16-17); 
- від 28.04.2020 року за №1541386/3024507595, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 13.03.2020 року за № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме відсутній акт приймання-передачі майна в суборенду (а.с. 57-58); 
- від 27.05.2020 року за №1584503/3024507595, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 16.04.2020 року за №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, а саме договір оренди та акти передачі (а.с. 63-64). 
Не погоджуючись із вказаними рішеннями позивач, скористався правом їх оскарження в адміністративному порядку. 
13.04.2020 року, 05.05.2020 року та 09.06.2020 року відповідно ФОП ОСОБА_1 подано скарги на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних від 04.02.2020 року за № 1, від 13.03.2020 року за № 3, від 16.04.2020 року за № 3 в ЄРПН із наданням усіх відповідних документів на підтвердження правомірності складення та подання спірних податкових накладних та вимогою скасувати рішення комісії регіонального рівня (а.с.11-15, 43-46, 59-62), які залишені Державною податковою службою України без реагування. 
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду. 

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову, з врахуванням наступного. 
Враховуючи вимоги частини 2статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. 
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. 
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України, в редакції чинній на час подання податкової накладної контролюючому органу, передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. 
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246) відповідно до пункту 12 якого після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування. 
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. 
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку №1246). 
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункт 15 Порядку №1246). 
Згідно з п.17 Порядку №1246, у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку. 
Також, судом першої інстанції вірно враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів. 
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризикованості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). 
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризикованості здійснення операцій (додаток 3). 
Згідно з пунктом 7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризикованості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. 
Критерії ризикованості здійснення операцій визначені в додатку 3 до Порядку №1165. 
Так, пунктом 1 Критерії ризикованості здійснення операцій передбачено відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС. 
Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. 
Згідно з пунктом 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризикованості платника податку та/або ризикованості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. 
Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: - договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; - договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; -первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; - розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;-документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. 
Положеннями п.11 Порядку №520 передбачено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: не надання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. 
Отже, враховуючи наведені норми колегія суддів вважає, що рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. 
При цьому, як вбачається з оскаржуваних рішень, яким відмовлено позивачу у реєстрації наведених вище податкових накладних, підставою для їх прийняття зазначено неподання платником податку копій документів (первинних документів), при цьому рішеннями не визначено які саме документи позивачем не надано, в той же час вказівка на відсутність документів не є самостійною підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, з огляду на наявність вимоги щодо обов`язкового зазначення у рішенні об`єктивних обставин, які перешкоджають реєстрації ПН з урахуванням відсутності таких документів, обов`язкової оцінки тих документів, які фактично подані платником податку. 
Як встановлено судом, позивач надіслав контролюючому органу в електронному вигляді повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 24.03.2020 року за № 1, від 23.04.2020 року за № 1, від 20.05.2020 року за № 1. 
Тобто, позивачем подано контролюючому органу пояснення та відповідні первинні документи, які передбачені пунктом 5 Порядку № 520, в підтвердження надання послуг із суборенди майна, зазначених в податкових накладних від 04.02.2020 року за № 1, від 13.03.2020 року за № 3, від 16.04.2020 року за № 3. 
Вказані первинні документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу статей 198, 201 Податкового кодексу України, частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року за № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. 
Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що первинні документи, які позивачем долучені до повідомлень, а також до скарги на рішення комісії регіонального рівня, засвідчують факт реального виконання позивачем господарських зобов`язань перед контрагентом, однак такі комісією ГУ ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН безпідставно не враховані, а також пояснення ФОП ОСОБА_1 щодо підтвердження реальності здійснення операцій, за якими складено податкові накладні від 04.02.2020 року за № 1, від 13.03.2020 року за № 3, від 16.04.2020 року за № 3. 
На підставі встановлених фактичних обставин справи та наведених правових норм правильним є висновок суду першої інстанції, що в контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови позивачу в реєстрації податкових накладних від 04.02.2020 року за № 1, від 13.03.2020 року за № 3, від 16.04.2020 року за № 3, а тому оскаржені рішення  комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН від 26.03.2020 року за № 1499637/3024507595, від 28.04.2020 року за № 1541386/3024507595, від 27.05.2020 року за № 1584503/3024507595 судом визнаються безпідставними та необґрунтованими, які підлягають скасуванню. 
Доводи апеляційної скарги про неподання ФОП ОСОБА_1 копій документів відповідно до пункту 5 Порядку №520, що стало підставою прийняття спірних рішень в ході розгляду справи не підтвердилися та спростовуються наведеними вище висновками. 
Колегія апеляційного суду також враховує, що у своїх доводах відповідач (апелянт) зазначає про пропущення позивачем шестимісячного строку на оскарження рішення комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській від 26.03.20 р. № 1499637/3024507595, при цьому не надано заяви на поновлення такого строку та суд першої інстанції безпідставно розглянув такі позовні вимоги. 
Однак вказані доводи відповідача колегією суддів відхиляються, оскільки суд першої інстанції вірно врахував правовий висновок правового Верховного Суду, наведений у постанові від 11.10.2019 року у справі № 640/20468/18, згідно з яким у зв`язку із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки: а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу; б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення. 
Відповідач не надав доказів вручення позивачу рішень за наслідками розгляду скарг позивача і такі матеріали справи не містять. 
Крім того, судом вірно враховано і те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій на усій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року та внесені законами України, у зв`язку з наведеним, зміни до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема до Кодексу адміністративного судочинства України. 
Отож, відповідачем не доведено, що позивачем при звернення до суду про оскарження рішення комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській від 26.03.2020р. №1499637/3024507595 пропущено визначений ч.2 ст.122 КАС України строк звернення до суду. 
Суд першої інстанції з метою ефективного способу відновлення порушених відповідачем прав позивача обґрунтовано прийняв рішення про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН, складені ФОП ОСОБА_1 податкові накладні від 04.02.2020 року за № 1, від 13.03.2020 року за № 3, від 16.04.2020 року за № 3. 
З врахуванням частини 2 статті 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень про зупинення реєстрації податкових накладних та в подальшому рішень щодо відмови у реєстрації таких покладається на відповідачів. 
Отже, контролюючий орган повинен надати належні та достатні докази на підтвердження того, що зупинення реєстрації податкових накладних, поданих суб`єктом господарювання, та прийняття рішення про відмову в реєстрації таких, вчинені відповідно до приписів ПК України, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та за наявності підстав, встановлених вищезгаданими нормативно-правовими актами. 
Частиною 1 статті 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду доходить висновків, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування. 

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Згідно п.10 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

                                                        постановив:  

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області – залишити без задоволення. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року в адміністративній справі №300/2596/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль