Справа № 991/3888/21
Провадження № 1-кс/991/3949/21

УХВАЛА
11 червня 2021 року 	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
особи, яка подала скаргу  ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих (детективів) центрального управління Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
(1) Зміст поданої скарги
08.06.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.
З її змісту вбачається, що 25.05.2021 заявник звернувся до Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 398 Кримінального кодексу України (далі – КК України) головою Закарпатської обласної ради. Заява надійшла 31.05.2021.
Однак, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) за нею внесені не були.
У зв`язку з цим, скаржник просить: зобов`язати НАБУ невідкладно внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України; розпочати досудове розслідування за фактами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України.
(2) Позиції учасників провадження
У судовому засіданні  ОСОБА_3 підтримав доводи, зазначені у скарзі, просив її задовольнити.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явився. Натомість, до суду надійшли пояснення представника НАБУ на скаргу. У них зазначено, що до НАБУ надійшла заява  ОСОБА_3 від 23.05.2021, яка зареєстрована 31.05.2021 за вх. № 142/785-00-юо щодо можливих протиправних дій службової особи Закарпатської обласної ради за обставин, наведених у заяві, а також з інших питань. За результатами розгляду заяви, встановлено, що в ній не наведено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку з чим, відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР. При цьому, враховуючи, що розгляд інших порушених у заяві питань не віднесено до компетенції НАБУ, з урахуванням вимог ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), вказану заяву листом від 10.06.2021 скеровано для розгляду в межах повноважень до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про що автора було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом. Бездіяльність з боку службових осіб НАБУ відсутня. А тому, просить в задоволенні скарги відмовити та розглянути справу без участі представника НАБУ за наявними письмовими поясненнями.
З урахуванням положень ч. 3 ст. 306 КПК слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для її розгляду.
(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги
За приписами ч. 1 ст. 33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК.
Скаржник просить внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України та розпочати досудове розслідування за ч. 2 ст. 398 КК України.
Злочин передбачений ч. 2 ст. 364 КК України в даному випадку віднесений до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Водночас, злочин, передбачений ч. 2 ст. 398 КК України не входить до переліку кримінальних правопорушень зазначених в ч. 1 ст. 33-1 КПК.
У зв`язку з цим, відомості у скарзі за ч. 2 ст. 398 КК України слідчий суддя не має повноважень розглядати, не може встановлювати наявність або відсутність підстав для початку досудового розслідування за цим злочином. Тому в цій частині скарга не перевіряється.
Що стосується скарги в частині невнесення відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 364 КК України слідчий суддя приходить до наступних висновків.
На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).
Чинний КПК закріплює наступну процедуру початку досудового розслідування. Так, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).
Крім цього, відповідно до пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З аналізу вказаних норм вбачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. При цьому, варто наголосити, що передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, а передбачає те, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити оцінку викладених у заяві відомостей, а необхідно перевірити зміст самої заяви.
Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).
У випадку, якщо зі змісту заяви неможливо встановити цих загальних ознак, тобто чи могло бути вчинено злочин взагалі, такі відомості до реєстру не підлягають внесенню.
Разом з тим, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого – виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Реалізуючи функцію судового контролю, слідчим суддею було досліджено подані скаржником матеріали.
Встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до НАБУ з заявою про кримінальне правопорушення, яка зареєстрована 31.05.2021.
В заяві вказує, що під час надання правової допомоги Ужанському національному природному парку, йому стало відомо про вчинення головою Закарпатської обласної ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Його діями заподіяно тяжких наслідків інтересам держави на загальну суму 300 тисяч гривень. На думку заявника, злочин полягає у сприянні іншій особі в заволодінні та використанні посади директора парку, з метою одержання неправомірної вигоди від розпорядження багатствами лісів та земель. Описуючи події 11 та 21 травня 2021 року в Ужанському національному природному парку, заявник вказує, що до матеріальної шкоди відноситься знищена частина огорожі, вхідні ворота, близько 10 дверей та іншого майна, що у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Не здійснюючи детального аналізу обставинам, що зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що у ньому не наведено конкретних, відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення злочину, визначеного ч. 2 ст. 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб).
Об`єктивна сторона цього злочину має три обов`язкові ознаки: діяння (тобто використання влади чи службового становища, що полягає у певних діях або бездіяльності суб`єкта); наслідки (тобто певна завдана шкода); причинний зв`язок між діянням і наслідками.
В заяві необґрунтовано зв`язок між діянням у вигляді зловживання владою чи службовим становищем головою Закарпатської обласної ради та наслідками у вигляді знищеної частини огорожі, вхідних воріт, близько 10 дверей, іншого майна. Зазначення заявником про те, що такі дії вчинено шляхом зловживання владою чи службовим становищем, на переконання слідчого судді, зроблено лише з метою віднесення цих дій до підслідності НАБУ. Будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, у заяві не наведено.
При цьому, відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду передбачено у ст. 194 КК України, в зв`язку з чим заяву і направлено до ДБР.
Із змісту поданої заяви вбачається, що доводи скаржника ґрунтуються виключно на власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність. В заяві не зазначено конкретних фактичних відомостей та обставин, що вказували або могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення підслідного НАБУ.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:
-        відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих (детективів) центрального управління Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали проголошено 14.06.2021 о 17:50 год.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1