СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" квітня 2021 р.                                                                                    Справа №922/2017/17  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя  судді: За участю секретаря судового засідання: За участю представників:   від ПАТ «Львіський холодокомбінат»:    від ТОВ «Хладопром»:     від ТОВ «Фабрика морозива «Хладопром»:	Чернота Л. Ф. Бородіна Л.І., Радіонова О.О.  Телеснюк І.В.   Рабінович М.П. - адвокат, Ордер Серія ВС №1011093 від 01.03.2021 р., посвідчення адвоката №000851 від 12.01.2018р., договір про надання правової допомоги  №09-ЮО від 01.11.2018 р.  Радченко О.В. - адвокат, Ордер Серія АІ №1102722 від 05.04.2021 р., посвідчення адвоката №1389 від                       08.12.2017 р., договір про надання правової допомоги б/н від 04.09.2018 р.  Бабенко С.Ю. - адвокат, Ордер Серія АХ №1041066 від 22.02.2021 р.,свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №002485 від 10.02.2021 р., договір про надання правової допомоги №102 від 15.02.2021 р. 	

розглянувши                            апеляційну скаргу              (вх.№664 Х/3)	Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат", м. Львів	
на ухвалу (додаткову) Господарського суду	 Харківської  області 	
від	03.02.2021 року (повний текст ухвали  складено 08.02.2021 року)	
у справі	№922/2017/17 (суддя - Р.М. Аюпова)	
за заявою     за первісним позовом  до   про  та за зустрічним позовом  до     про	Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика морозива Хладопром" (перший відповідач за зустрічним позовом) про розподіл судових витрат та стягнення з позивача за зустрічним позовом понесених судових витрат (вх.№2170 від 28.01.2021 року) у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика морозива Хладопром", м. Харків Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат", м. Львов  заборону використання знаку для товарів та послуг  Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат", м. Львов 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика морозива "Хладопром", м. Харків, 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром", м. Харків  визнання права попереднього користувача 	
В С Т А Н О В И В:

          У провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №922/2017/17 за позовною заявою ТОВ "Фабрика морозива Хладопром" до Публічного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат" (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Львівський холодокомбінат") про заборону використання знаку для товарів і послуг.
          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.01.2021 провадження у справі було закрито у зв`язку із відмовою позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика морозива Хладопром" від свого позову, про що останнім зроблено 30.12.2020 письмову заяву. Також цією ухвалою прийнято відмову                                ПрАТ "Львівський холодокомбінат" від зустрічного позову.
          У подальшому ТОВ "Фабрика морозива Хладопром" подало до суду заяву про стягнення з ПрАТ "Львівський холодокомбінат" понесених судових витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги у розмірі 127   320,00 грн., з яких 34  320,00 грн. витрати на проведення судової експертизи, а 93  000,00 грн. - витрати, пов`язані із наданням правової допомоги.
          Додатковою ухвалою  Господарського суду Харківської області від 03.02.2021 року (повний текст ухвали складено та підписано 08.02.2021року) у справі №922/2017/17 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика морозива Хладопром" (перший відповідач за зустрічним позовом) про розподіл та стягнення з позивача за зустрічним позовом понесених судових витрат (вх. № 2170 від 28.01.2021)      - відмовлено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінатна користь  Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика морозива Хладопром" - 93000,00 грн. витрат на правову допомогу.          
Не погоджуючись з постановленою додатковою ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Львівський холодокомбінат", м. Львів звернулось з апеляційною скаргю (вх.№664 Х/3) вихід. б/н від 22.02.2021 р., в якій просить:
          - поновити Приватному акціонерному товариству "Львівський холодокомбінат" строк на подання апеляційної скарги на додаткову ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2021 (повний текст якої складено 08.02.2021), винесену у справі №922/2017/17 за наслідками розгляду заяви ТОВ "Фабрика морозива Хладопром" про стягнення судових витрат, та відкрити провадження;
          -додаткову ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2021 (повний текст якої складено 08.02.2021), винесену у справі № 922/20217/17 за наслідками розгляду заяви ТОВ "Фабрика морозива Хладопром" про стягнення судових витрат скасувати;
          -постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ТОВ "Фабрика морозива Хладопром" про стягнення судових витрат із ПрАТ "Львівський холодокомбінат" відмовити повністю;
-при призначенні судового засідання для розгляду цієї апеляційної скарги розглянути можливість проведення такого для представника Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат" у режимі відеоконференції з власними технічними засобами поза межами приміщення суду.
 В обґрунтування  вимог апелянт посилається на те, що:
-ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» не заявило у своїй першій заяві по суті спору - відзиві на зустрічну позовну заяву №01/08 від 30.08.2018, який був поданий за правилами та у порядку нової редакції ГПК України, а також тривалий час жодного разу не заявляло орієнтовного розрахунку судових витрат;
- ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» першим відмовилося від первісного позову, подавши 30.12.2020 письмову заяву, що і стало підставою для відмови від зустрічного позову ПрАТ «Львівський холодокомбінат»;
-ПрАТ «Львівський холодокомбінат» протягом розгляду справи №922/2017/17 жодного разу не визнавало первісні позовні вимоги ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» ні в усній, ні у письмовій формі;
- ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» не надало підтверджуючі документи сплати витрат на правову допомогу та детального опису виконаних робіт, які є обов`язковими при вирішенні питання стягнення судових витрат;
- суд першої інстанції незрозуміло на яких підставах та доказах дійшов висновку про здійснення адвокатом Лузаном О.С. своєї діяльності декількох формах;
- разом із заявою, як на підтвердження підстав надання правової допомоги, було надано документи, які між собою взагалі не узгоджуються (договір про надання правової допомоги підписаний лише адвокатом, про якого відсутні відомості про заняття адвокатською діяльністю індивідуально, а ордер - Адвокатським Об`єднанням, з яким не підписаний договір про надання правової допомоги з ТОВ «Фабрика морозива Хладопром»);
- договори про надання правової (правничої) допомоги від 30.11.2018,15.04.2019 та 02.11.2020 є недійсними у силу закону, оскільки всупереч приписам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - підписані адвокатом Лузаном О.С. а не Адвокатським Об`єднанням, у якому цей  адвокат здійснює адвокатську діяльність;
- додаткові угоди до Договорів про надання правової (правничої) допомоги та Акти прийнятгя-передачі наданих послуг підписані Лузаном О.С., а не Адвокатським Об`єднанням, у якому цей адвокат здійснює адвокатську діяльність;
- із поданих документів незрозуміло за якими з них надавалася правова допомога у господарській справі №922/2017/17;
- ПрАТ «Львівський холодокомбінат» вважає, що ухвала Господарського суду Харківської області від 03.02.2021 є такою, що підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про повну відмову у задоволені заяви ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» про стягнення судових витрат у справі № 922/2017/17.
          Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначему складу  від 02.03.2021, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді: Бородіна Л.І., Радіонова О.О.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою (вх.№664 Х/3) Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат", м. Львів на додаткову ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2021 року (повний текст складено 08.02.2021 року) та призначено її до розгляду на 05.04.2021 року об 11:00 год. Явка представників учасників справи визнана необов`язковою.
           15.03.2021 року до канцелярії суду від представника Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат" - адвоката Рабіновича Михайла Петровича надійшло клопотання б/н від 11.03.2021 року про участь у судовому засіданні                   05.04.2021 року об 11:00 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення, розміщеного за посиланням vkz.court.gov.ua ("EаsyCon").
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2021 року задоволено клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат" - адвоката Рабіновича Михайла Петровича про його участь в режимі відеоконференції у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/2017/17, який відбудеться 05.04.2021 року об 11:00 год., у залі судового засідання №111.
          Представник Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат" в судовому засіданні 05.04.2021 року підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі,  просив додаткову ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2021 (повний текст якої складено 08.02.2021), постановлену у справі №922/20217/17 за наслідками розгляду заяви ТОВ "Хладопром" про стягнення судових витрат скасувати. Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ТОВ "Хладопром" про стягнення судових витрат із ПрАТ "Львівський холодокомбінат" відмовити повністю.
Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива Хлодопром»  заперечували проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, просили у  задоволенні апеляційної скарги                          ПрАТ «Львівський холодокомбінат» відмовити. Ухвалу господарського суду Харківської області від 03.02.2021 року у справі №922/2017/17 - залишити без змін.
Судове засідання проводилось у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення, розміщеного за посиланням vkz.court.gov.ua ("EаsyCon") у відповідності до вимог ст. ст. 197, 222 ГПК України. Складено протокол судового засідання у відповідності до вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.
У відповідності до вимог частини 1, 2, 4, 5    статті 269 Господарського процесуального кодексу України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
          Як вищезазначено, ухвалою господарського суду Харківської області від 12.01.2021 провадження у справі № 922/2017/17 закрито у зв`язку з відмовою позивача за первісним позовом від позову та відмовою позивача за зустрічним позовом від зустрічного позову.
           28.01.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива «Хладопром» (перший відповідач за зустрічним позовом) подано до суду першої інстанції заяву про розподіл та стягнення судових витрат б/н від 27.01.2021 (вх. № 2170 - том 14, а.с.181-187) з додатками, в якій останній просив суд, згідно зі ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, здійснити розподіл понесених відповідачем за зустрічним позовом витрат на правничу допомогу, в розмірі 93000,00 грн. та витрат, пов`язаних з проведенням у справі судової експертизи в розмірі 34320,00 грн.
          В обґрунтування заяви представник ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» посилався на те, що витрати на правову допомогу, які були понесені під час розгляду господарської справи №922/2017/17 у загальному розмірі складають 93 00 (дев`яносто три тисячі) гривень.
          Підтвердженням понесених витрат на правову допомогу у зазначеній сумі є:
          - Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХВ № 002277 від 24.10.2018 року;
          - Договір від 30.1 1.2018 року про надання правової (правничої) допомоги;
          - Ордер серія ХВ № 001001 від 03.12.2018 року, до договору від 30.11.2018 року, для представництва інтересів ТОВ «ФМ Хладопром» у Східному апеляційному господарському суді;
          - Додаткова угода від 29.11.2019 року до Договору від 30.11.2018 року про надання правової (правничої) допомоги;
          - Ордер серія ХВ №001129 від 21.08.2020 року, до договору від 30.11.2018 року для представництва інтересів ТОВ «ФМ ХЛАДОПРОМ» у Касаційному господарському суді у складі Верховного суду;
          - Додаткова угода від 25.01.2021 року до Договору від 30.11.2018 року про надання правової (правничої) допомоги;
          - Акт від 25.01.2021 року прийняття-передачі наданих послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги від « 30» листопада 2018 року;
          - Договір від 15.04.2019 року про надання правової (правничої) допомоги;
          - Ордер серія ХВ № 001112 від 15.04.2019 року до договору від 15.04.2019 року для представництва інтересів ТОВ «ФМ Хладопром» у Господарському суді Харківської області;
          - Додаткова угода від 25.01.2021 року до Договору від 15.04.2019 року про надання правової (правничої) допомоги;
          - Акт від 25.01.2021 року прийняття-передачі наданих послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги від « 15» квітня 2019 року;
          - Договір від 02.11.2020 року про надання правової (правничої) допомоги;
          - Ордер серія ХВ № 001138 від 04.11.2020 року до договору від 02.11.2020 року для представництва інтересів ТОВ «ФМ Хладопром» у Господарському суді Харківської області;
          - Додаткова угода від 25.01.2021 року до Договору від 02.11.2020 року про надання правової (правничої) допомоги;
          - Акт від 25.01.2021 року прийняття-передачі наданих послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги від « 04» листопада 2020 року.
          Адвокатом Лузан О.С. з 30.11.2018 фактично надавалася правова допомога у господарській справі №922/2017/17, під час якої було складено велику кількість процесуальних документів, проаналізовано наявні у справі докази та законодавство, яке регулювало спірні правовідносини, а також вироблено правову позицію для                           ТОВ «ФМ Хладопром» для захисту його прав та інтересів у цій справі.           
          Крім цього, Адвокатом Лузан О.С. було забезпечено участь у судових засіданнях у різних судах: Господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді та Касаційному господарському суді. Адвокат Лузан О.С. приймав участь як у самих судах, так і у режимі відеоконференції.
          Відтак, оскільки всі перелічені у Додаткових угодах до договорів про надання правової (правничої) допомоги надані послуги та вчинені дії були вчинені у зв`язку із наданням правової допомоги у справі № 922/2017/17, ТОВ «ФМ Хладопром» узгодило з Адвокатом сплату грошових коштів у сумі 93    000,00 грн. протягом 3 (трьох) календарних місяців, що підтверджується вищенаведеними Додатковими угодами до договорів про надання правової (правничої) допомоги.
          Крім того, під час розгляду господарської справи №922/2017/17                                   ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» були понесені витрати на проведення судової експертизи у розмірі  34320,00 грн.
          Підтвердженням понесення ТОВ «ФМ Хладопром» судових витрат на проведення експертизи на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 17.09.2018 року, за результатами якої був складений Висновок експерта №005/19 за результатами судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності у господарській справі №922/2017/17 від 25.02.2019 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи №922/2017/17, є наступні копії документів:
          - ухвала Господарського суду Харківської області від 17.09.2018 року у справі №922/2017/17, якою призначено у справі судову експертизу, а оплату доручено                            ТОВ «ФМ Хладопром»; (оригінал міститься в матеріалах справи, том 6, аркуш справи           170-175);
          - акт №005/19 від 18.01.2019 року попереднього розрахунку вартості висновку експерта у господарському провадженні №922/2017/17 згідно ухвали від 17.09.2018; (оригінал міститься в матеріалах справи, том 7, аркуш справи 9,10);
          - платіжне доручення № 253 від 25.01.2019 року;
          - акт №005/19 від 25.02.2019 року здачі-приймання висновку судового експерта у господарському провадженні №922/2017/17 згідно ухвали від 17.09.2018; (оригінал міститься в матеріалах справи, том 7, аркуш справи 7,8);
          - висновок експерта №005/19 за результатами судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності у господарській справі № 922/2017/17 від 25.02.2019 року (оригінал міститься в матеріалах справи, том 7, аркуш справи 11-35);
          Наведені документи підтверджують понесені ТОВ «ФМ Хладопром» витрати на проведення судової експертизи, які підлягають стягненню з ПрАТ «Львівський холодокомбінат».
          Заперечуючи проти заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, понесених ТОВ "ФМ Хладопром", представником Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат", м. Львів, надані на електронну адресу суду заперечення   (вх. № 557) від 02.02.2021, в яких, ПрАТ «Львівський холодокомбінат» (позивач за зустрічним позовом) наголошує на наступному: 
          -ТОВ "ФМ Хладопром" протягом майже 4 років жодного разу не заявляло орієнтовного розрахунку судових витрат;
          -ТОВ "ФМ Хладопром" першим відмовилося від первісного позову, подавши 30.12.2020 письмову заяву, що і стало підставою для відмови від зустрічного позову            ПрАТ "Львівський холодокомбінат";
          -ПрАТ "Львівський холодокомбінат" протягом розгляду справи №922/2017/17 жодного разу не визнавало первісні позовні вимоги ТОВ "Фабрика морозива Хладопром" ні в усній, ні у письмовій формі;
          - Призначення та проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності на підставі ухвали господарського суду Харківської обдаси від 17.09.2018, було зумовлено виключно з`ясуванням обставин, що входять до предмета доказування за первісним позовом;
          -ТОВ "ФМ Хладопром" не надало підтверджуючі документи сплати витрат на правову допомогу та детального опису виконаних робіт;
          - Договори про надання правової (правничої) допомоги від 30.11.2018,15.04.2019 та 02.11.2020 є недійсними у силу закону, оскільки, всупереч приписам Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", підписані особисто адвокатом Лузаном О.С., а не адвокатським об`єднанням, у якому цей адвокат здійснює адвокатську діяльність;
          -     Додаткові угоди до договорів про надання правової (правничої) допомоги та акти приймання-передачі наданих послуг підписані особисто Лузаном О.С., а не адвокатським об`єднанням, у якому цей адвокат здійснює адвокатську діяльність;
          -     Договори про надання правової (правничої) допомоги від 30.11.2018 та 15.04.2019 не містять вказівки про надання такої допомоги у господарській справі №922/2017/17;
          -     Додаткові угоди до договорів про надання правової (правничої) допомоги та акти прийняття-передачі наданих послуг не містять визначеної одиниці виміру за конкретну послугу та обсягу проведених господарськіх операцій, що унеможливлює здійснити підрахунок суми витрат;
          - Акти приймання-передачі наданих послуг не містять усіх необхідних реквізитів первинних документів.
          Всі ці обставини, на думку представника ПрАТ "Львівський холодокомбінат", є підставою для відмови у задоволенні заяви ТОВ "ФМ Хладопром" про стягнення судових витрат у справі № 922/2017/17.
          Ухвалою господарського суду від 03.02.2021 (повний текст додаткової ухвали складено та підписано 08.02.2021), керуючись ст. ст. 73, 76, 86, 126, 127, 129, 236-239, 244 ГПК України, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ Хладопром" (перший відповідач за зустрічним позовом) та стягнення з позивача за зустрічним позовом понесених судових витрат (вх.2170 від 28.01.2021) відмовлено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика морозива "Хладопром" - 93000,00 грн. витрат на правову допомогу.         
Мотивуючи ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку, що надані             ТОВ "ФМ Хладопром" докази в обґрунтування понесених витрат на правову допомогу, свідчать про     доведеність     заявлених до відшкодування та реально понесених судових витрат, надання правничої допомоги (п.1. ч.1 ст. 126 ГПК України) на суму 93 000,00 грн.
          Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів не погоджується з висновками господарського суду першої інстанції в частині стягнення правничої допомоги в розмірі 93000,00 грн., зважаючи на наступне.
          Приписами статті 59 Конституції України унормовано, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
          Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
          За приписами статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
          У відповідності до    статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»    адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
          Визначення договору про надання правової допомоги міститься в    статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
          Згідно зі    статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
          Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України    передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
          До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
          Згідно з положеннями    статті 126 Господарського процесуального кодексу України    витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
          За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
          Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
          При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
          У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України    суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
          У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій    статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
          Аналогічна правова позиція висвітлена у постановах Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.
          Матеріали справи містять договір про надання правової (правничої) допомоги від 30.11.2018, укладеного між Адвокатом - Лузан Олександром Сергійовичем, що діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХС №002277, виданого  на підставі рішення №29 від 24.10.2018 року  Ради адвокатів Харківської області, з однієї сторони та Клієнт - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива Хладопром», в особі директора Снегирьова Олега Григоровича, який діє на підставі Статуту, з другої сторони, уклали цей договір  про надання правової допомоги (том 14, а.с.194-195).
          Відповідно до яких адвокат приймає на себе доручення іншої сторони - Клієнта про надання правової (правничої) допомоги обумовленого виду в інтересах Клієнта на умовах, передбачених договором, а інша сторона Клієнт - зобов`язується сплатити гонорар за дії Адвоката.
          Клієнт доручає, а Адвокат, приймає на себе доручення іншої сторони - Клієнта про надання правової (правничої) допомоги  таких видів:
          Підготовка проектів юридичних документів (оформлення звернень, запитів, претензій, клопотань, заяв тощо) з питань діяльності Клієнта; юридичні консультації в письмовій  формі, які надаються за  запитами співробітників Клієнта; юридична експертиза проектів та укладення договорів Клієнта, розробка проектів договорів; підготовка проектів рішень, протоколів та інших документів; розробка та експертиза внутрішніх (локальних) актів для Клієнта (положень, правил, інструкцій, наказів, тощо); надання правової допомоги в процесі укладення та виконання угод щодо нерухомості (аналіз документів, участь у переговорах, розробка проектів договорів та інших документів, представництво інтересів в державних органах з питань укладення та виконання угоди; представництво інтересів Клієнта у відносинах з органами державної влади та органах місцевого самоврядування, іншими юридичними та фізичними особами (участь у переговорах, слідчих діях, перевірках, тощо; представництво інтересів Клієнта у відносинах з органами державної влади та органах місцевого самоврядування, іншими юридичними та фізичними особами (участь в переговорах, слідчих діях, перевірках, тощо; представництво інтересів Клієнта при вирішенні спорів у судах всіх юрисдикцій та інстанції у тому числі в третейському суді; узагальнення і аналіз результатів розгляду претензій, результатів перевірок, судових справ, практики діяльності Клієнта у правовій сфері  (1.2 -1.2.5 договору).
          Порядок та обчислення гонорару, порядок його сплати визначаються в додатковій угоді до договору  про надання правової допомоги, згідно пункту 3.1 договору.
          Сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 30.11.2019 року (п. 5.3 договору).
          Крім того, додатковою угодою до договору про надання правової (правничої) допомоги від 30.11.2018 року, у зв`язку з досягнутими домовленостями сторони дійшли до згоди викласти п. 5.3 договору в наступній редакції:
          «п.5.3. Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2021 року».
          Додатковою угодою до договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.01.2021 року сторони погодили, що на виконання п. 3.2 Договору від 30.11.2018 про надання правової (правничої) допомоги, сторони визначають такий обсяг наданих клієнту послуг (робіт):
          Підготовка процесуальних документів по справі № 922/2017/17:
          -відзив ТОВ «ФМ Хладопром» №20/04 від 20.04.2020 року на апеляційну скаргу ПрАТ «Львівський Холодокомбінат»;
          -відзив ТОВ «ФМ Хладопром» №1/18 від 18.08.2020 року на касаційну скаргу         ПрАТ «Львівський холодокомбінат»;
          -заява № 27 від 27.11.2019 року про притягнення представника ПрАТ «Львівський
Холодокомбінат» адвоката Барбадин-Дунець Н.М. до відповідальності за зловживання процесуальними правами;
          -відзив ТОВ «ФМ Хладопром» №08 від 08.10.2019 року на апеляційну скаргу           ПрАТ «Львівський холодокомбінат»;
          -відзив ТОВ «ФМ Хладопром» №2017 від 04.03.2020 року на касаційну скаргу         ПрАТ «Львівський холодокомбінат» від 24.01.2020 року;
          -заява № 1 від 04.05.2020 року про ознайомлення з матеріалами справи №922/2017/17;
          -заява № 29/5 від 29.05.2020 року на виконання ухвали Східного апеляційного
господарського суду від 27.05.2020 року.
          Представництво інтересів Клієнта в засіданнях у справі №922/2017/17:            03.12.2018 року; 09.10.2019 року; 24.10.2019 року; 14.11.2019 року; 26.11.2019 року; 27.11.2019 року;  09.01.2020 року; 01.06.2020 року; 09.06.2020 року; 15.06.2020 року.
На виконання пункту 3.2 договору від 30.11.2018 року про надання правової (правничої) допомоги, сторони узгоджують наступний порядок обчислення гонорару  - за надані послуги (роботи) визначені в пункті 1 цієї Додаткової угоди розміру гонорару  адвоката становить 45    000 00 грн.
На виконання пункту 3.2 договору від 30.11.2018 року про надання правової (правничої) допомоги, сторони узгоджують наступний порядок сплати гонорару, що  визначений в пункті 2 даної Додаткової угоди - гонорар сплачується Клієнтом Адвокату протягом 3 календарних місяців, будь-яким зручним для Клієнта способом.
Додаткова угода вважається укладеною з дати підписання її сторонами та є невід`ємною частиною Договору від 30.11.2018 року про надання правової (правничої) допомоги), складена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної сторони, згідно п. 5 Додаткової угоди від 25.01.2021 р.
          У свою чергу надання Клієнту - ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» адвокатських послуг при розгляді справи №922/2017/17 в повному обсязі підтверджує копія такого документу як акту приймання - передачі наданих послуг з правової  (правничої) допомоги від 25.01.2021(том 14, а.с.201), в якому сторони визначили види наданих послуг, аналогічні переліку робіт, вказаних у додатковій угоді до договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.01.2021 року. Крім того, за змістом цього ж акту жодних претензій щодо якості, повноти, строках та обсягу в цілому щодо наданих послуг Клієнт до Адвоката не має.
          Суд апеляційної інстанції дослідив момент звернення ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» у відповідності до вимог статті 124 ГПК України із заявою про стягнення правової (правничої) допомоги.
          За матеріалами справи встановлено та підтверджено у судовому засіданні представником ТОВ «Фабрика морозива Хладопром», що із зазначеною заявою про відшкодування правової (правничої) допомоги він звернувся після прийняття ухвали від 12.01.2021 року у даній справі (том 15, а.с. 100-102). 
Судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ТОВ «Фабрика морозива Хладопром», не застосувавши приписи ч. 2 ст. 124 ГПК України. 
А тому, неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат є підставою для відмови в її відшкодуванні.
          Під час розгляду заяви, суд не звернув уваги на те, що перша заява по суті спору за зустрічним позовом була подана ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» - 30.08.2018, а саме відзив на зустрічну позовну заяву №01/08 від 30.08.2018 (том 6, а.с.41-49).
          Під час подання даного відзиву на зустрічну позовну заяву, ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» додало до нього Додаток №1 «Письмове опитування в порядку ст.90 ГПК України» (том 6 а.с.50), у якому зазначало, що відзив є першою заявою по суті, а відтак, бажає скористатись правом, визначеним ст.90 ГПК України (в редакції до 15.12.2018 р.) на поставлення письмових питань.
ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» вступило у дану справу вже під час дії нової редакції  ГПК України, яка й застосовувалася ним при поданні першої заяви по суті.
          З огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «ФМ Хладопром» разом з першою заявою по суті спору не подало суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, судова колегія апеляційної інстанції  відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №904/4494/18.
          Водночас, проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на правову (правничу)  допомогу детальний опис наданих ТОВ «ФМ Хладопром» адвокатом Лузан О.С.  послуг, а також подані ним документи, колегія суддів вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом ТОВ «ФМ Хладопром» роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Крім того, більшість документів, поданих до суду першої інстанції, підписано Директором ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» -  О.Г. Снегирьовим, тому, не можливо встановити, ким саме було складено.
          Для підтвердження розміру витрат на професійну правову допомогу адвокату слід саме у договорі з клієнтом визначати механізм розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. (ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06 березня 2019 р). За даною справою рахунок взагалі відсутній.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій    статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. 
Загальне правило розподілу судових витрат визначене частиною 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Приписи статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовують,  що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, згідно вимог статті 30 зазначеного Закону.
Отже, адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару (Постанова КЦС ВС у справі № 522/17845/15-ц від 18.12.2019).
Разом із тим , учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом, у відповідності до вимог статті 16 ГПК України.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
В даному випадку, у заяві  ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» (вх.№2170) не вказано конкретно вартість  кожного виду робіт, перелічені в акті виконаних робіт та витрачений час.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, апеляційний господарський суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, складності справи, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та Додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського Суду від 11.03.2021 у справі №911/2681/19.
          Велика Палата Верховного Суду у своїх постановахвід 27.06.2018 р. у справі №826/1216/16 та від 20.09.2018 р. у справі №751/384015 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, а саме, на підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.
          Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року,                          «East/ West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші, у рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
Так, у вищезазначеній справі Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір був обґрунтованим. Суд зазначив, що угода, якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, не може бути обов`язковою для суду, який винен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з  урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
          Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрату понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
          Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, призначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №911/3156/19.
          Із викладених вище правових позицій Верховного Суду та практики Європейського Суду з прав людини вбачається, що, заявляючи вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу, заявник зобов`язаний надати документальне підтвердження своїх витрат, у т.ч. документ, який засвідчує оплату витрат на правову допомогу та детальний опис виконаних адвокатом робіт.
У даному випадку, суд першої інстанції  не врахував наведених вище правових позицій, що свідчить про помилковість висновків суду щодо наявності підстав для задоволення заяви.
Стосовно посилання ТОВ «ФМ Хладопром» на постанови Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18 від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19 (том 14, а.с. 181-187), судова колегія зазначає наступне.
Заявник свідомо використовує з них виключно висновки, на підтримку вигідності своєї позиції.
Однак в даній справі, надаючи заяву з додатками, не наводить скільки коштує година його роботи, тривалість витраченого часу стосовно кожного переліку робіт, вказаного в акті від 25.01.2021 року (том 14, а.с. 201).
Апеляційний господарський суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на вищевикладені висновки Верховного Суду, судова колегія дійшла висновку, що достатнім для обґрунтування кількості часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, є надання суду документів, які містять інформацію про час, витрачений на вчинення необхідних дій, та обсяг наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартість. 
          Судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне врахувати  позиції ЄСПЛ, відповідно до якої, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року).
          У даному випадку, обсяг наданих послуг адвокатом при розгляді справи №922/2017/17  не відповідає критерію реальності.
Як вищезазначено, ТОВ «ФМ Хладопром» заявило до стягнення з                                ПАТ «Львівський Холодокомбінат» 93 000, 00 грн. витрат на правову (правничу) допомогу та 34  320,00 грн. - витрати, пов`язані із проведенням у господарській справі №922/2017/17 судової експертизи.
Суд апеляційної інстанції, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФМ Хладопром».
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст. 28, 29,30 Правил Адвокатської етики, затверджених звітно-виборним З`їздом адвокатів України 09.04.2017 р.,    гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення,     тощо,     визначаються в договорі про надання     правничої (правової) допомоги.
Дослідивши договір від 30.11.2018 року про надання правової (правничої) допомогу, Додаткові угоди до договору від 29.11.2021 та 25.01.2021,  судова колегія встановила, що ані Договір, ані Додаткові угоди не містять погодинної оплати та кількість витрачених годин щодо переліку кожного виду виконаних адвокатом робіт. 
Водночас, суд критично оцінює аналіз адвокатом законодавства, зокрема аналіз законодавства на стадії апеляції чи касації, якщо доводи й позиція сторін протягом усього часу розгляду справи не змінювалися й доводи скарги чи відзиву не відрізнялися від доводів позовної заяви, апеляційної скарги чи відзиву на них.
Так, у    справах №756/2114/17    і    №911/3386/17    Верховний Суд указав, що оскільки правова позиція позивача в судах попередніх інстанцій не змінювалася, то не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу відповідачу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права, бо відповідач не міг бути необізнаним із позицією позивача, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи й доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини, отже підготовка цієї справи в суді касаційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної й технічної роботи.
Крім того, адвокат і клієнт не погодили фіксовану суму гонорару в договорі про надання правової допомоги, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлена вартість попереднього опрацювання матеріалів у справі й законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, є неспівмірною.
Таким чином, складність підготовлених адвокатом процесуальних документів суд оцінює не лише з огляду на їх кількість і обсяг (кількість сторінок), а й з урахуванням наведеного в них обґрунтування.
Варто зазначити, що сторона, яка заявляє про відшкодування витрат, зобов`язана надати докази щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, чи доказів на підтвердження того, що саме таку, а не іншу кількість часу фактично адвокат витратив на виконання робіт.
Здійснюючи розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критерієм розумності розміру адвокатських витрат, виходячи з логічності та враховуючи рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, з урахуванням обставин справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, беручи до уваги  заперечення ПрАТ «Львівський холодокомбінат» щодо витрат на правову допомогу, апеляційний господарський дійшов висновку про відмову у задоволення заяви ТОВ «ФМ Хладопром».
Оцінюючи співмірність здійснених стороною витрат на представництво адвокатом її інтересів у суді із часом, витраченим адвокатом на візит до суду й участь у засіданні, суд апеляційної інстанції дослідив журнали (протоколи) судових засідань і врахував указану в них тривалість засідання. 
Крім того, дослідивши ухвали у справі №922/2017/17, явку представників сторін у судові засідання суд не визнавав обов`язковою, а тому адвокату не обов`язково було з`являтися до суду й брати участь у засіданні. Адвокат міг скористатися своїм правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
При цьому суд враховує ту обставину, що договором про надання правової (правничої) допомоги  від 30.11.2018 не передбачено переліку, вказаному в акті  прийняття-передачі наданих послуг від 25.01.2021, виконання відповідних робіт (учинення відповідних дій), доцільність виконання певних робіт, чи дублювали вони одна одну, чи справляли вплив на перебіг розгляду справи та чи потребували спеціальних професійних навичок.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для  задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива Хладопром» та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат» витрат на правову (правничу) допомогу у господарській справі №922/2017/17 у розмірі 93000,00 грн.   
Щодо вимоги ТОВ "ФМ Хладопром" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат", м. Львів, 34320,00 грн. - витрат, пов`язаних із проведенням у справі № 922/2017/17 судової експертизи, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ч. 1 ст. 127 ГПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
У даному випадку, призначена у даній справі судова експертиза встановлювала виключно обставини, що входили до предмета доказування за первісним позовом, оскільки експертом досліджувалась наявність чи відсутність схожості між використовуваними             ПрАТ "Львівський холодокомбінат" позначеннями "Каштан зі Львова", "Каштан Львівський", "Каштан зі смаком ванілі" та "ЛІМО-КАШТАН" й зареєстрованим знаком "Каштан" за Свідоцтвам на знак для товарів і послуг N919356 від 16.04.2001.
В свою чергу, на вирішення даної експертизи не ставились питання і не досліджувались обставини, стосовно визнання ПрАТ "Львівський холодокомбінат" попереднім користувачем знаку "Каштан".
Враховуючи наведене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, щодо витрат на проведення судової експертизи, мають застосовуватись положення                        ч. 3 ст. 130 ГПК України, в частині того, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, оскільки зазначена експертиза була призначена за клопотанням позивача за первісним позовом та в ході її проведення встановлювались виключно обставини, які входили до предмету доказування за первісним позовом.Таким чином, заявлені першим відповідачем за зустрічним позовом витрати на проведення у справі № 922/2017/17 судової експертизи, в розмірі 34320,00 грн. - відшкодуванню не підлягають.
          Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат» підлягає задоволенню частково. Додаткова ухвала господарського суду Харківської області від 03.02.2021 року є такою, що підлягає частковому скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви.
В частині відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФМ Хладопром» про стягнення з позивача за зустрічним позовом, понесених витрат у розмірі 34320,00 грн. на проведення у справі №922/2017/178 судової експертизи слід залишити без змін.
          Щодо судового збору за подання апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
          Законом України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік об`єктів справляння судового збору. Оскільки вказаним Законом прямо не передбачено, що за оскарження рішення суду, що стосується розподілу судових витрат, має бути сплачено судовий збір то він у будь-якій формі сплачуватись не повинен.  Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі №240/6150/18.
          За відсутності прямої вказівки у законодавстві на необхідність сплати судового збору за подання скарг, їх залишення без руху чи повернення з підстави відсутності доказів сплати судового збору неправомірно обмежуватиме право скаржника на доступ до суду. Схожа правова позиція висвітлена в окремій думці до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №915/955/15. 
          Крім того, у пункті 6.3 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.09.2019 року зі справи №925/673/18 зазначено, що згідно з приписами пункту 5 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» не справляється судовий збір, зокрема, за подання заяви про винесення додаткового судового рішення. Аналогічним чином вирішується й питання щодо сплати судового збору за подання апеляційних (касаційних) скарг на додаткове рішення або ухвалу про відмову у задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення щодо повернення судового збору з державного бюджету. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року  у справі  910/15191/19.
Керуючись статтями 123, 124, 126, 127, 129, 221, 244, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

                   Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат" на додаткову ухвалу господарського суду Харківської області від 03.02.2021 року (повний текст якої складено 08.02.2021 року), постановлену  у справі №922/2017/17 за наслідками розгляду заяви ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» про стягнення судових витрат на правову (правничу) допомогу  задовольнити частково.
          Додаткову ухвалу господарського суду Харківської області від 03.02.2021 року (повний текст якої складено 08.02.2021 року) у справі №922/2017/17 скасувати в частині задоволення заяви про стягнення  понесених судових витрат на правничу допомогу.
          Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива Хладопром» про стягнення судових витрат на правову    (правничу) допомогу у справі №922/2017/17 у розмірі 93  000,00 грн. - відмовити.
          В решті додаткову ухвалу господарського суду Харківської області від              03.02.2021 року (повний текст якої складено 08.02.2021 року) у справі №922/2017/17 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст складено та підписано 12.04.2021  року.

Головуючий суддя                                                                    Л.Ф. Чернота

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна  

Суддя                                                                                           О.О. Радіонова