УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/25351/20
Провадження № 22-ц/4820/757/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в порядку регресу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 березня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі – МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в порядку регресу.
МТСБУ зазначило, що 30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Водопровідній, 75/2, у м. Хмельницькому, при виїзді з місця стоянки допустив зіткнення з автомобілем «Honda Crosstour» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з чим транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, за наслідками якої МТСБУ виплатило потерпілій особі 12 103 грн 95 коп. страхового відшкодування. Крім того, МТСБУ понесло витрати на визначення вартості збитку у розмірі 1 059 грн 20 коп. На час інциденту цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, тому позивач має право зворотної вимоги до нього у розмірі цих витрат.
За таких обставин МТСБУ просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 12 103 грн 95 коп. регламентної виплати, 1 059 грн 20 коп. витрат на встановлення вартості відновлювального ремонту, 2 298 грн 50 коп. витрат на правову допомогу та 2 102 грн сплаченого судового збору, а всього – 17 563 грн 65 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 березня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 12 103 грн 95 коп. страхових виплат, 1 059 грн 20 коп. оплати послуг експерта, 2 298 грн 50 коп. витрат на правову допомогу та 2 102 грн судового збору.
Суд виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки МТСБУ виплатило потерпілій особі страхове відшкодування та понесло витрати на автотоварознавче дослідження, то воно має право регресної вимоги до відповідача у розмірі понесених витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що потерпілий ОСОБА_2 несвоєчасно повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого у позивача були відсутні підстави для здійснення регламентної виплати та подання регресного позову. Суд першої інстанції не врахував норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

МТСБУ подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником автомобіля «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Автомобіль «Honda Crosstour» реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_2 .
30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Водопровідній, 75/2, у м. Хмельницькому, при виїзді з місця стоянки, на порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Honda Crosstour» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з чим транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді 340 грн штрафу.
На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована.
Згідно звіту оцінювача №1/1701 від 17 січня 2020 року вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля «Honda Crosstour» реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 12 618 грн 73 коп. МТСБУ понесло витрати на складання цього звіту у розмірі 1 059 грн 20 коп.
Платіжним дорученням №1042805 від 18 лютого 2020 року МТСБУ перерахувало ОСОБА_2 12 103 грн 95 коп. страхового відшкодування.

Застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
В силу ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Закон України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон № 1961-ІV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно зі ст. 6 Закону №1961-ІV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Із положень ст. 28 Закону №1961-ІV слідує, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, – це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
В силу ст. 29 Закону №1961-ІV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як передбачено пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону №1961-ІV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, – МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону №1961-ІV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
За змістом пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону №1961-ІV до основних завдань МТСБУ відноситься здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
Згідно з пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону №1961-ІV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
В силу пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону №1961-ІV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.
За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини.
Суб`єктом відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.
Якщо шкоди завдано особою, відповідальність якої не застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то страхове відшкодування здійснює МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Після сплати страхового відшкодування МТСБУ набуває права регресної вимоги до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
У разі пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди потерпілому відшкодовуються витрати, пов`язані з його відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому відшкодуванню підлягають лише ті витрати потерпілого, які пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля від наслідків дорожньо-транспортної пригоди.
Зібрані докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , внаслідок чого потерпілому ОСОБА_2 завдано майнової шкоди. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання з відшкодування цієї шкоди.
На день скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1  не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому ОСОБА_2 , скориставшись своїм правом на відшкодування шкоди, звернувся до МТСБУ за регламентною виплатою. Відповідно до вимог Закону №1961-ІV МТСБУ виплатило потерпілому страхове відшкодування, внаслідок чого до нього перейшло право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_1 .
Отже, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позовні вимоги МТСБУ про повернення витрат на страхове відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Встановлений статтею 33 Закону №1961-ІV обов`язок особи письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди надає останньому можливість перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.
Факт настання даного страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, а ОСОБА_1 як особа, що винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності. МТСБУ визнало цю подію страховим випадком і добровільно виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування.
За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що сама по собі затримка повідомлення потерпілим МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди не може бути підставою для відмови у регресному позові.
Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи ОСОБА_1 щодо неправильного застосування норм матеріального права є необґрунтованими.

3.        Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на фактичних обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 березня 2021 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський 

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Мазурок О.В.                
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 34