ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/5472/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач) 
суддів: Іванова О.Г., Подобєда І.М.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.   

Представники сторін:
від Дніпропетровської обласної прокуратури: Масенко А.О., посвідчення №051988  від 15.01.2019 р.,  прокурор відділу;
від позивача-1: Горбунова А.О., ордер серії АЕ №1055595  від 12.02.2021 р.,  адвокат;
від відповідача-1: Орлов О.В., витяг з ЄДР №б/н  від 18.02.2021 р.,  представник;
від відповідача-2: Дерновський М.Є., довіреність №04-10-10/761  від 18.01.2021 р.,  представник;
від третьої особи: Дерновський М.Є., наказ №53-к  від 04.05.2020 р.,  представник;
інші учасники процесу не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином.

розглянувши  у відкритому   судовому  засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 ( суддя Золотарьова Я.С.)   у справі № 904/5472/19
за позовом позивача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-АГРОПРАЙД",   м. Дніпро; 
позивача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ",  с. Варварівка, Юрїївський район, Дніпропетровська область; 
позивача-3: Кооператива "КОЛОСОК", м. Перещепине, Новомосковський район, Дніпропетровська область 
до відповідача-1: Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, м. Дніпро
відповідача-2: Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України, м. Київ 
про відшкодування шкоди у розмірі 4 999 633,00 грн.  

ВСТАНОВИВ:
          Позивачі - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-АГРОПРАЙД", Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" та Кооператив "КОЛОСОК" звернулись Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області  із позовом про  стягнення  з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку завданої матеріальної шкоди у розмірі 4 999 633,00 грн, з яких: 
- 3 046 796,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-АГРОПРАЙД", 
- 1 100 556,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ",
-  852 281,00 грн. на користь Кооперативу "КОЛОСОК".
          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 року у справі №904/5472/19 позов задоволено повністю.
          Суд стягнув з Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь:
          ТОВ "Дніпро-Агропрайд" матеріальну шкоду у розмірі  3 046 796, 00 грн та судовий збір у розмірі 45 701,  94 грн.
          ТОВ "Павлоградзернопродукт" матеріальну шкоду у розмірі  1 100 556, 00 грн та судовий збір у розмірі 16       508, 34 грн.
          Кооперативу "Колосок" матеріальну шкоду у   852 281, 00 грн та судовий збір у розмірі 12       784, 22 грн.      
Не погодившись з рішенням  суду, Дніпропетровська обласна прокуратура  в інтересах держави  в особі Головного  управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області  звернулась з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 у справі № 904/5472/19, в якій просила скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 року у справі №904/5472/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.
          Обґрунтовуючи наявність підстав для представництва інтересів держави  в особі Головного  управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, прокурор посилався на те, що  відповідний орган неналежно здійснює  захист інтересів держави у спірних правовідносинах, а прокурор, дотримавшись  процедури, передбаченої ст.23 Закону України « Про прокуратуру»,  мав право  на звернення  з апеляційною скаргою на судове рішення.
          В обґрунтування своєї скарги по суті спору, прокурор посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не з`ясування обставин, що мають значення для  справи, невідповідність висновків суду, встановленим обставинам.
Зокрема, апелянт вважає, що  висновки суду першої інстанції про порушення слідчим під час проведення обшуку вимог КПК, є безпідставними, оскільки  в ухвалі від 04.07.2016 року про надання дозволу на проведення обшуку судом надано дозвіл на вилучення предметів злочину, а також оскільки майно находилось  за адресою,  яка зазначена в ухвалі про проведення обшуку, слідчим правомірно  вилучено зерно пшениці у визначеній кількості як майно, яке має безпосереднє  значення у кримінальному провадженні.
          Апелянт посилається на те, що  суд неправомірно, в межах розгляду справи господарським судом, вдався до оцінки законності, вмотивованості ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, в той час, як з  наданих доказів, зокрема, рішень слідчих,  не вбачається встановлення судом факту незаконних  дій, бездіяльності слідчого  під час проведення обшуку.
Суд не звернув увагу, що  перевірка правомірності дій органів дізнання здійснюється у відповідності до положень КПК, та не відноситься до компетенції судів господарської юрисдикції. 
          На думку апелянта,  судом не  враховано, що  на виконання ухвали  слідчого судді від 15.08.2016 року слідчий Ткачук повернув  зерно  володільцю майна – Терновому О.О. , а тому той факт, що у подальшому дана ухвала була   скасована  через 3 місяці за наслідками  перегляду за нововиявленими обставинами, не свідчить про протиправну бездіяльність слідчого.
          Апелянт зазначає, що  суд не врахував, що  позивачами не доведено факту належності їм на праві власності зерна пшениці кількістю 2932т., яке було вилучено в ході обшуку, та не враховано, що цю кількість зерна в повному обсязі передано  15.08.2016 Терновому, який є  його законним власником на підставі договору уступки права вимоги на давальницьких умовах, укладеного  між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та жодним доказом не  підтверджено  вартість вилученого майна у виді зерна на суму 4 999 633 грн., оскільки експертне дослідження підтвердило лише існування  господарських операцій між суб`єктами господарювання.  
Прокурор також посилається на те, що  суд розглянув справу з вирішенням по суті фактично  без жодних  матеріально-правових вимог позивачів до ГУ ДФС України у Дніпропетровській області.
          Всі  ці обставини, на думку апелянта,  є підставами  для скасування   рішення суду  та  відмови  у позові.
Ухвалою Центрального  апеляційного господарського суду від 04.01.2021 року  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 у справі № 904/5472/19,  зупинено дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні 18.02.2021 о 10:00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, що розташований за адресою: м. Дніпро,  пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань № 207.
18.02.2021 у судовому засіданні оголошено перерву      до 11.03.2020      на 11:00 годин.
Ухвалою Центрального  апеляційного господарського суду від 15.03.2021року розгляд апеляційної скарги призначено на 23.03.2021рік.
          В  судовому засіданні представник прокуратури підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду та відмовити у позові, представники позивачів просили закрити провадження у справі, а якщо суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури має процесуальну дієздатність для звернення до суду з апеляційною скаргою, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення ( відзив на апеляційну скаргу а.с.19, т.3), а представник ГУ ДФС у Дніпропетровській області, м. Дніпро в своїх поясненнях просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020року   ( а.с.62, т.3). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,   перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню  з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 02.08.2016 старшим слідчим по ОВС СУ ГУ ДФС в Дніпропетровській області підполковником податкової міліції Ткачуком Дмитром Анатолійовичем (далі-слідчим) в межах кримінального провадження №32016040000000037 від 10.06.2016 проведено обшук у нежитлових приміщеннях, які розташовані за адресою: вул. Старий Шлях (колишня вулиця Кирова), 227-а, м. Дніпро (колишнє місто Дніпропетровськ). 
Обшук було проведено на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2016.
В ухвалі  зокрема зазначено що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у  кримінальному провадженні №32016040000000037 від 10.06.2016 за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах   фізичними  особами-підприємцями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КПК України.
За результатом обшуку нежитлових приміщень,  співвласниками  яких є   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та   ОСОБА_6 ,  було складено протокол, у якому перелічено майно, яке було виявлено, вилучене та передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ “Агро-Переробка Дніпро”, про що складено охоронну розписку, яку відібрав старший слідчий Ткачук Д.А.
Так, відповідно до протоколу (т.1 а.с.55) в ході обшуку складського приміщення №1, виявлено готову продукцію таровану в мішки, а саме:
- Силос №5 - заповнений зерном пшениці на 100 тонн;
- Силос №6 - порожній;
- Силос №7 - порожній;
- Силос №8 - заповнений зерном пшениці на 500 тонн;
- Силос №9 - заповнений зерном пшениці на 138 тонн;
- Силос №10 - порожній;
- Силос №11 - заповнений зерном пшениці на 500 тонн;
- Силос №12 - заповнений зерном пшениці 500 тонн;
- Силос №13 - заповнений зерном пшениці на 500 тонн;
- Силос №14 - заповнений зерном пшениці на 184 тонни. 
Відповідно приблизна загальна кількість зерна пшениці, яке знаходиться в силосах становить 2 932 тонни;
- Силоси для зберігання борошна:
- Силос №15 - заповнений борошном на 15 тонн;
- Силос №16 - заповнений борошном 27,5 тонни;
- Силос №17 - заповнений борошном на 28,5 тонни;
- Силос №18 - заповнений борошном на 25 тонн;
- Силос №19 - заповнений борошном на 20 тонн;
Крім того в ході обшуку приміщення виробничого цеху встановлено наявність борошна торгової марки “Катеринославська” в мішках вагою 50 кг, в кількості 666 мішків, загальною вагою 33 300 кг .;
Висівки торгової марки “Катеринославська” в мішках вагою 50 кг, в кількості 438 мішків, загальним вагою 21 900 кг .;
В ході обшуку складського приміщення №2, виявлено готову продукцію таровану в мішки, а саме:
- Манка торгової марки “Катеринославська” в мішках 50 вагою кг., В кількості 360 мішків, загальною вагою 18 000 кг .;
- Висівки торгової марки “Катеринославська” в мішках вагою 50 кг., В кількості 692 мішка, загальною вагою 34 600 кг .;
- Борошно торгової марки “Катеринославська” в мішках вагою 50 кг., В кількості 6 260 мішків, загальною вагою 313 000 кг .;
- Борошно торгової марки “Катеринославська” в паперових пакетах (мішках) вагою 1 кг., В кількості 1 750 мішків, загальною вагою 1 750кг .;
- Борошно торгової марки “Катеринославська” паперових пакетах (мішках) вагою 1.8 кг., В кількості 2 707 мішків, загальною вагою 4 872.6 кг .;
- Борошно торгової марки “Катеринославська” паперових пакетах (мішках) вагою 5 кг., В кількості 1 583 мішків, загальною вагою 7 915 кг .;
- Борошно торгової марки “Катеринославська” паперових пакетах (мішках) вагою 10 кг., В кількості 47 мішків, загальною вагою 470 кг .;
Відповідно, загальна вага виявленої на складах готової продукції становить 435 807,6 кг.
Крім того, в ході обшуку прилеглої території виявлено 14 силосів для зберігання зерна, а саме:
- 5 силосів місткістю 150 тонн;
- 9 силосів місткістю 500 тонн.
А також 5 силосов для зберігання борошна місткістю  30 тонн.
Як вбачається з сохранної розписки (т.1 а.с.59) представник ТОВ “Агро-Переробка Дніпро” Величко В.Ю. отримав у слідчого на відповідальне зберігання таке майно вилучене в ході обшуку від 02.08.2016, за адресою: м. Дніпро, вул. Кірова (Старий шлях) 227 “А”:
1. Борошно торгової марки “Катеринославська” в мішках в кількості 666 мішків, загальною вагою 33 300 кг .;
2. Висівки торгової марки “Катеринославська” в мішках в кількості 438 мішків, загальним вагою 21 900 кг .;
3. Манка торгової марки “Катеринославська” в мішках в кількості 360 мішків, загальною вагою 18 000 кг .;
4. Висівки торгової марки “Катеринославська” в мішках в кількості 692 мішка, загальною вагою 34 600 кг .;
5. Борошно торгової марки “Катеринославська” в мішках в кількості 6 260 мішків, загальною вагою 313 000 кг .;
6. Борошно торгової марки “Катеринославська” в паперових пакетах (мішках) вагою 1 кг., В кількості 1 750 мішків, загальною вагою 1 750кг .;
7. Борошно торгової марки “Катеринославська” паперових пакетах (мішках) вагою 1.8 кг., В кількості 2 707 мішків, загальною вагою 4 872.6 кг .;
8. Борошно торгової марки “Катеринославська” паперових пакетах (мішках) вагою 5 кг., В кількості 1 583 мішків, загальною вагою 7 915 кг .;
9. Борошно торгової марки “Катеринославська” паперових пакетах (мішках) вагою
10 кг., В кількості 47 мішків, загальною вагою 470 кг . Загальною вагою 435 807.6 кг.
Силоси для зберігання зерна в кількості 14 шт:
Силос №1 - заполонений зерном пшениці на 60 тонн;
Силос №2 - заполонений зерном пшениці на 150 тонн;
Силос №3 - заполонений зерном пшениці на 150 тонн;
Силос №4 - заполонений зерном пшениці на 150 тонн;
Силос №5 - заполонений зерном пшениці на 100 тонн;
Силос №6 - порожній;
Силос №7 - порожній;
Силос №8 - заполонений зерном пшениці на 500 тонн;
Силос №9 - заполонений зерном пшениці на 138 тонн;
Силос №10 - порожній;
Силос №11 - заполонений зерном пшениці на 500 тонн;
Силос №12 - заполонений зерном пшениці на 500 тонн;
Силос №13 - заполонений зерном пшениці на 500 тонн;
Силос №14 - заполонений зерном пшениці на 184 тонн; Загальна кількість зерна - приблизно 2 932 тонни.
Силоси для зберігання борошна в кількості 5 шт .:
Силос №15 - заповнений борошном на 15 тонн;
Силос №16 - заповнений борошном на 27.5 тонн;
Силос №17 - заповнений борошном на 28.5 тонн;
Силос №18 - заповнений борошном на 25 тонн;
Силос №19 - заповнений борошном на 20 тонн. Загальна кількість муки – приблизно 116 тонн.
Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було прийнято цілий ряд ухвал, які стосуються майна, яке було вилучено під час обшуку та стосуються предмету спору у цій справі.
Так, 15 серпня 2016 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська було винесено ухвалу, якою було задоволено скаргу громадянина ОСОБА_7 на бездіяльність державного виконавця, та зобов`язано останнього повернути ОСОБА_7 тимчасово вилучене під час обшуку (02.08.2016) майно, що знаходиться на зберіганні у ТОВ “Агро-Переробка Дніпро”.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07.11.2016 по справі          № 201/11531/16-к було задоволено заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпро-Агропрайд”, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Агросвіт”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Павлоградзернопродукт”, Кооперативу “Колосок” про перегляд вищевказаної ухвали за нововиявленими обставинами.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року було скасовано. У задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна відмовлено.
Також, ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07.11.2016 по справі № 201/14034/16-к було частково задоволено скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпро-Агропрайд”, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Агросвіт”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Павлоградзернопродукт”, Кооперативу “Колосок” на дії слідчого при проведенні обшуку та неповерненні тимчасово вилученого майна.
Зокрема, зобов`язано слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області або інший орган досудового розслідування, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження      № 32016040000000037, повернути ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , щодо яких ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2016 року у справі № 201/9758/16-к надавався дозвіл на проведення обшуку, вилучене 02 серпня 2016 року майно за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого визначений у протоколі обшуку від 02 серпня 2016 року.
В подальшому, постановою Генеральної прокуратури України від 16 грудня 2016 року кримінальне провадження № 32016040000000037 від 10.06.2016 закрито за відсутністю в діях ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення (т.1 а.с.61).
06.03.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53527296 (т.1 а.с.104) згідно ухвали Жовтневого районного суду від 07.11.2016 по справі № 201/14034/16-к.
20.04.2017 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на слідче управління фіскального розшуку Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області  за невиконання без поважних причин рішення суду (т.1 а.с.110).
27.12.2016 Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України було складено висновок експертного економічного дослідження № 5664/5665-16 (т.1 а.с.113).
У вищезазначеному висновку зазначено, що:
- документально підтверджується, що в період з 06 липня по 20 липня 2016 Кооперативом “Колосок” було передано переробнику ФОП Гуржій Ю.О. зерно пшениці в кількості 248, 860 т на загальну суму 852281,00 грн, у т.ч. 2 класу в кількості 115,450 т, 3 класу в кількості 133,410 т;
- документально підтверджується здійснення господарських операцій за серпень 2016 по передачі зерна пшениці 3 класу замовником ТОВ “Павлоградзернопродукт” в переробнику ФОП Гуржій Ю.О., залікова вага якої складає 289     620 кг;
- документально підтверджується здійснення господарських операцій за липень 2016 по поставці пшениці на адресу ТОВ “Дніпро-Агропрайд” в кількості 832,700 т на суму  3 046 796,00 грн (з ПДВ).
16.01.2017 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято рішення по справі №203/3937/16-ц за позовом зокрема ТОВ “Дніпро-Агропрайд”, ТОВ “Павлоградзернопродукт”, Кооперативу “Колосок” до ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 на користь ТОВ “Дніпро-Агропрайд” зерно пшениці у кількості 837700 кг., на користь ТОВ “Павлоградзернопродукт”  зерно пшениці у кількості – 289620 кг., на користь Кооперативу “Колосок” зерно пшениці у кількості – 248860 кг.
08.02.2017 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення по справі №203/3937/16-ц видано виконавчі листи (т.1 а.с.77, 84, 91) про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 на користь позивачів належне їм майно.
З актів державного виконавця від 13.03.2017 (т.1 а.с.79, 86, 93) за виконавчими провадженнями № 53732064, № 53732346, № 53731910 складеними старшим державним виконавцем Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що під час виконання рішення суду про передачу стягувачам майна, зазначеного у виконавчих документах, в ході проведеної державним виконавцем перевірки становлено факт відсутності майна, що мало бути передано стягувачам.
16.06.2017 старшим державним виконавцем Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесені постанови про повернення стягувачам (позивачам по справі) виконавчого документа по справі № 203/3937/16 (ВП № 53732064), по справі № 203/3937/16-ц (ВП № 53732346), по справі № 203/3937/16 (ВП № 53731910), якими встановлено, що під час виконання рішення суду про передачу стягувачу майна, зазначеного у виконавчому документі, в ході проведеної державним виконавцем перевірки встановлено факт відсутності майна, що мало бути переданим стягувачу (т.1 а.с.75, 82, 89). 
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року рішення  Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач  набув у власність спірне майно на підставі договору відступлення права вимоги від 01 серпня 2016 року, який у судовому порядку визнано недійсним не було, а тому відсутні підстави вважати спірне майно безпідставно набутим, у зв`язку із чим до спірних правовідносин положення статей 387, 388 ЦК України застосуванню не підлягають.
          Постановою Верховного Суду  у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.11.2019 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня  2017 року     змінено, з викладенням  його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
Зокрема, колегія суддів зазначила, що об`єктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову.
Звертаючись з цим позовом, належне до витребування майно позивачі зазначили у договорах постачання на переробку зерна пшениці, а також наданій ФОП довідці і актах звірки, які містили дані щодо кількості борошна, зерна та висівок пшеничних, однак ці докази не містили індивідуальних ознак щодо якості, сорту, тощо. Отже,  позивач заявив про витребування майна (зерно, борошно пшениці, висівки пшеничні, зернові відходи) не визначеного певними індивідуальними ознаками (не має пакувальні, цифрові, номерні та інші характерні позначки тощо), що у розумінні статті 184 ЦК України є замінним майном аналогічного виду, тому колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з підстав неможливості застосування до спірних правовідносин положень статті 387 ЦК України.
          Звертаючись до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області  із позовом про  стягнення  з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку завданої матеріальної шкоди у розмірі 4 999 633,00 грн, з яких: 
- 3046796,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-АГРОПРАЙД", 
- 1100556,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ",
-  852 281,00 грн. на користь Кооперативу "КОЛОСОК", 
позивачі -  Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-АГРОПРАЙД", Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" та Кооператив "КОЛОСОК" посилались  на те, що  внаслідок  незаконних дій щодо  внесення  відомостей  до ЄРДР та проведення слідчих  дій з  грубим порушенням КПК України,  вони були позбавлені свого майна,  внаслідок чого  їм була заподіяна  матеріальна  шкода у визначеному розмірі.
          Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд   першої інстанції виходив з того, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.  Оскільки до негативних наслідків, які зазнали позивачі – втрата майна та неможливість отримати його навіть за наявності рішення суду, яке набрало законної сили призвели  незаконні дії слідчого щодо вилучення майна, то заподіяна шкода підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України.
          Колегія суддів погоджується з висновками суду першої   інстанції  в частині   наявності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
          Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
     За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
     Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
Як вбачається з матеріалів  справи,  шкода, заподіяна позивачам,  завдана  внаслідок незаконних дій  посадових  осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області  щодо  внесення  відомостей  до ЄРДР та проведення слідчих  дій з  грубим порушенням КПК України , а саме: проведення обшуку   та розпорядження  тимчасово вилученим майном, тобто,   дій, які  не підпадають під перелік,  передбачений  ч.1 ст.1176 ЦК України.
    За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
    Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
    Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України (аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №     920/715/17     (провадження № 12-199гс18)), постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 916/978/19).
Вирішуючи питання  щодо  неправомірності  дій   Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, суд першої інстанції зазначив, що позивач довів  неправомірність таких дій.
Так,  02.08.2016 слідчим в межах кримінального провадження № 32016040000000037 від 10.06.2016 проведено обшук у нежитлових приміщеннях, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за  результатом якого було складено протокол, у якому перелічено усе майно, яке було виявлено, вилучене та передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ “Агро-Переробка Дніпро”, про що складено охоронну розписку, яку відібрав слідчий.
При цьому з протоколу обшуку вбачається, що слідчим не було здійснено жодних дій, спрямованих на встановлення осіб, яким належить майно, яке вилучається, а також осіб, у яких воно вилучається. 
Досудове розслідування у кримінальному провадженні проводилось за фактом ухилення від сплати податків фізичних осіб - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , відповідно майно, яке вилучалось, повинно бути пов`язане з кримінальним правопорушенням відповідно до вимог частини 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвалою Жовтневого  районного суду  м. Дніпропетровська  від 07.11.2016 року у справі № 201/14034/16-к за скаргою   ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,ТОВ « Дніпро-Агропрайд», ТОВ « Павлоградзернопродукт», Кооперативу «Колосок» та  ТОВ «Агрофірма «Агросвіт»  на дії слідчого  СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області встановлено, що    слідчому  було надано дозвіл на проведення обшуку, в тому числі в нежитлових  приміщеннях  та прилеглій до них території  по АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної  спільної часткової власності   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 по ј частині кожному, з  метою   виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, відшукування та вилучення предметів злочину, знаряддя злочину та використовуваних  для цього матеріалів, реєстраційних, кадрових, первинних та інших  документів  фінансово-господарської  діяльності  ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , інших підконтрольних вказаним особам підприємців, та їх контрагентів, документів  бухгалтерського та податкового обліку, їх  реєстрів, платіжних доручень, у тому числі щодо взаємовідносин з контрагентами, в оригіналах, копіях, бланках, а також печаток та штампів суб`єктів господарювання, факсимільних  кліше, чорнових записів та нотаток, комп`ютерної техніки, електронних та  змінних носіїв інформації, мобільних телефонів, грошових коштів в готівковій формі та іншого майна, яке  було здобуто в результаті  вчинення злочину, інших предметів та документів, що мають значення  у провадженні.
В даній ухвалі суд встановив, що  вилучене  під час обшуку майно, яке належить скаржникам, не було зазначене у  ухвалі суду про дозвіл на проведення обшуку та не містить  у собі відомостей, які можуть бути   використані у кримінальному провадженні або мають до нього  відношення з огляду на встановлені обставини досудового розслідування, а тому  дане майно   є тимчасово вилученим майном  і підлягало поверненню особі, у якій воно вилучено і щодо яких надавався дозвіл  на проведення обшуку, а саме: ОСОБА_9 ,   ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ( а.с. 73 т.1)
В частині повернення майна ТОВ “Дніпро Агропрайд”, ТОВ “Агрофірма “Агросвіт”, ТОВ “Павлоградзернопродукт”, Кооперативу “Колосок” було відмовлено з посиланням на статтю 169 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до вимог якої майно, яке тимчасово вилучене повертається особам, у яких воно було вилучене.
Тобто фактично суд вказав на те, що майно може належати одній особі, а вилучатися у іншої, у якої таке майно перебувало відповідно до певної правової підстави (наприклад за цивільним договором).
Відповідно до статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених     частиною п`ятою статті 171,     частиною шостою статті 173     цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, вилучене  майно  було повернуто   громадянину ОСОБА_7 , який не був  учасником кримінального провадження, не був власником    приміщення,  у якому проводився обшук,  на підставі ухвали суду від 15.08.2016 року  за скаргою ОСОБА_7  на бездіяльність слідчого, яка полягає   у неповерненні майна ( а.с.211 т.2)
Відповідно до пункту 27 Порядку схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з        пунктами 1-26        цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.
Пунктом 8 Порядку визначено, що відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження.
З протоколу обшуку вбачається, що усі перераховані у протоколі товарно-матеріальні цінності (у тому числі зерно, мука, манка, висівки, які знаходяться як у мішках, так і у силосах) передані на зберігання ТОВ “Агро-Переробка Дніпро”.
Таким чином, колегія суддів   погоджується  з висновками суду першої інстанції  про неправомірність  дій посадових осіб  Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, оскільки,  по-перше, слідчий взагалі не мав законних підстав вилучати те майно, перелік якого зазначено у протоколі обшуку від 02.08.2016, тому такі дії є порушенням статті 16 Кримінального процесуального кодексу України, якою передбачено таку засаду кримінального провадження, як недоторканність права власності, а саме: що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Будь-якого вмотивованого судового рішення як до 02.08.2016, так і після проведення обшуку слідчим отримано не було.
По- друге, саме слідчий є відповідальною особою за зберігання речей, які тимчасово вилучені, не зважаючи на те, кому саме на відповідальне зберігання передано майно.
По-третє, слідчий на момент вилучення майна не встановив, та не зазначив у протоколі обшуку, кому саме і на якій правовій підставі належить майно, яке вилучається. При цьому право власності ТОВ “Агро-Переробка Дніпро” на нерухоме майно – приміщення у якому проводився обшук, не доводить того, що майно, яке вилучалось, мало будь-яке відношення до ТОВ “Агро-Переробка Дніпро”.
І головне - через 48 годин після вилучення майна слідчий був зобов`язаний повернути його особі, у якої таке майно було вилучено, чого ним не було зроблено в порушення частини 5 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Зважаючи на імперативну вимогу цієї статті майно повинно повертатися слідчим (а не будь-якою іншою особою, в тому числі тією, у якої воно знаходиться на зберіганні) саме особі, у якої таке майно вилучалось. 
          При цьому, доводи прокурора  про  те, що    повертаючи     вилучене майно   ОСОБА_7 , а не особам, у яких воно вилучалось,  слідчий  виконував ухвалу  суду від 15.08.2016 року  про зобов`язання  старшого слідчого  ОВС СУ ФР ГУ ДФС  в Дніпропетровській області Ткачука  Д.А.   повернути   це майно саме   ОСОБА_7 , не спростовують  неправомірність дій  посадових осіб державних органів з огляду на допущені порушення  під час    порушення кримінального провадження і  проведення процесуальних дій   під час проведення обшуку.
Колегія суддів зазначає, що у даній справі  04.07.2016 року був наданий дозвіл на проведення обшуку  у нежитлових приміщеннях, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та які належать  на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , і який у відповідності до статті 235 КПК України, повинен був бути проведений  у строк, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали, тобто, до 04.08.2016 року.
          Проте, слідчий  лише 02.08.2016 року, тобто, за два дні  до закінчення строку дії ухвали суду, без участі  осіб, яким належить право власності на   нежитлове приміщення,  лише на підставі протоколу  № 1 загальних зборів учасників ТОВ « Агро-Переробка Дніпро» від 01.08.2016  про внесення учасником ТОВ « Агро-Переробка Дніпро» Отарашвили майна,  розташованого по АДРЕСА_1 , право власності на яке   виникло на підставі  заочного рішення  суду від 08.07.2016 року, в уставний  фонд   даного підприємства, утвореного  08.07.2016 року,   провів  обшук  у присутності даної особи, і   передав  вилучене майно на зберігання представнику даного підприємства ( а.с. 55 т.1). 
          Зазначені обставини   також свідчать про певні порушення, допущені  слідчим  у даному кримінальному провадженні.
Крім того, колегія суддів вважає, що   винесення  Генеральною прокуратурою  постанови про закриття   кримінального провадження  за відсутністю складу злочину,    свідчить про незаконність  дій  посадових  осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області  при  його порушенні, яке потягло за собою відповідні наслідки у вигляді  вилучення майна без належної правової підстави,   втрату майна  позивачів, тому вбачається прямий наслідковий зв`язок між незаконними діями слідчого та негативними наслідками, яких зазнали позивачі.
Щодо доведеності    розміру заподіяної шкоди, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині з огляду на наступне.
Так,   сторонами не спростовано   наявність  та кількість  майна, яке   було вилучено під час проведення обшуку, та  того, що  усі перераховані у протоколі товарно-матеріальні цінності (у тому числі зерно, мука, манка, висівки, які знаходяться як у мішках, так і у сілосах) передані на зберігання ТОВ “Агро-Переробка Дніпро”.
27.12.2016 Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України було складено висновок експертного економічного дослідження № 5664/5665-16 (т.1 а.с.113), згідно якого:
документально підтверджується, що в період з 06 липня по 20 липня 2016 Кооперативом “Колосок” було передано переробнику ФОП Гуржій Ю.О. зерно пшениці в кількості 248, 860 т на загальну суму 852281,00 грн, у т.ч. 2 класу в кількості 115,450 т, 3 класу в кількості 133,410 т; 
документально підтверджується здійснення господарських операцій за серпень 2016 по передачі зерна пшениці 3 класу замовником ТОВ “Павлоградзернопродукт”  переробнику ФОП Гуржій Ю.О., залікова вага якої складає 289     620 кг;
документально підтверджується здійснення господарських операцій за липень 2016 по поставці пшениці на адресу ТОВ “Дніпро-Агропрайд” в кількості 832,700 т на суму  3 046 796,00 грн (з ПДВ).
Тобто,    позивачі довели  розмір  заподіяної матеріальної шкоди.
При цьому, доводи прокурора про те, що жодним доказом не  підтверджено  вартість вилученого майна у виді зерна на суму 4 999 633 грн., оскільки експертне дослідження підтвердило лише існування  господарських операцій між суб`єктами господарювання, є безпідставними з огляду на наступне.
Як вбачається з висновку, на дослідження експерту  були надані договори  поставок,  специфікації до договору поставок, договори на переробку зерна на давальницьких умовах, накладні,  видаткові накладні за липень 2016 року та 01.08.2016 року, акти прийому-передачі зерна пшениці, готової продукції за період з 01.07.-30.07.2016 та 01.08.2016 року, акти звірок взаєморозрахунків, звітні відомості та інше ( а.с. 114 т.1)
Під час дослідження документів, які відображають фінансово-господарські правовідносини між позивачами та ФОП ОСОБА_10 , експерт   проаналізував  договора поставок, видаткові накладні, в яких зазначено найменування товару, ціна, кількість та  загальна вартість поставленого товару  щодо кожного з позивачів та кількість  переданого   переробнику  зерна.
Доказів  на спростування  цих обставин,  апелянт не надав, як не  довів  і безтоварність  операцій, а тому     колегія суддів вважає доведеним    розмір  заявлених позивачами вимог.
Колегія суддів також не погоджується з доводами апелянта про  те,  що  в даному випадку     Держава не може бути відповідачем по справі, оскільки    вилучене зерно  було передано громадянину ОСОБА_7 з огляду на наступне.
Так,  з матеріалів справи вбачається, що з метою   захисту своїх прав позивачі звертались до суду із вимогами до ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 на користь ТОВ “Дніпро-Агропрайд” зерно пшениці у кількості 837700 кг., на користь ТОВ “Павлоградзернопродукт”  зерно пшениці у кількості – 289620 кг., на користь Кооперативу “Колосок” зерно пшениці у кількості – 248860 кг. ( справа № 203/3937/16-ц).
Проте, у задоволенні позовних вимог було відмовлено  з тих підстав, що  позивачі заявили вимоги  про витребування майна (зерно, борошно пшениці, висівки пшеничні, зернові відходи) не визначеного певними індивідуальними ознаками (не має пакувальні, цифрові, номерні та інші характерні позначки тощо), що у розумінні статті 184 ЦК України є замінним майном аналогічного виду, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень статті 387 ЦК України.
Крім того,  в даній постанові ВС зазначив, що даних про те, що за договором уступки ОСОБА_3 отримав належне ОСОБА_1 майно матеріали справи не містять, оскільки за договором уступки не описано товар (вказана лише його вартість), не зазначено його індивідуальних ознак і в акті вилучення слідчим фіскальної служби та його повернення ОСОБА_3 .
Відповідно до статті 15 ЦК України,  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними  рішеннями,  діями  чи   бездіяльністю  органів  державної  влади,  органів  місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
          З огляду на  зазначене,  колегія суддів  вважає, що  оскільки   шкода  позивачам була заподіяна внаслідок  незаконних рішень та дій   органів  ГУ ДФС У Дніпропетровській області, то   така шкода підлягає відшкодуванню за рахунок   держави в силу   положень Конституції України та норм   Цивільного законодавства.
Європейський  Суд  у своїх висновках  неодноразово зазначав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Leias v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatismutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovaandPine v. theCzechRepublic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).
З огляду на   закриття  кримінального провадження, в межах якого були проведенні  слідчі дії,    які призвели до   заподіяння  позивачам матеріальної шкоди,  то  саме  зазначена  помилка  державного органу  повинна покладатись на державу, а не на рахунок осіб, яких  вони стосуються.
Доводи апелянта про те, що суд неправомірно, в межах розгляду справи господарським судом, вдався до оцінки законності, вмотивованості ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні,  та не звернув увагу, що  перевірка правомірності дій органів дізнання здійснюється у відповідності до положень КПК, та не відноситься до компетенції судів господарської юрисдикції,  є неспроможними з огляду на наступне.
Так,   в матеріалах справи   міститься ухвала   Жовтневого  районного суду міста Дніпропетровська  у справі № 201/14034/16-к від 07.11.2016 року, за скаргою на дії слідчого, в якій   суд  зробив висновок  про те, що слідчими з ОВС СУ ФР ГУ ДФС  у Дніпропетровській області Ткачуком Д.А., ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 були порушені вимоги  ст.ст. 103-106,167-168 КПК України, а тому під час  розгляду господарської справи суд першої інстанції  мав право  і повинен був надати  відповідну оцінку  даному  доказу.
Крім того,  Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи виключну правову проблему в питанні самостійного встановлення господарськими судами незаконності дій органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування під час розгляду справ про відшкодування шкоди, у постанові від 13.03.2019 у справі №     920/715/17     зазначила, що питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, що не регулюються нормами Кримінального процесуального кодексу України, а господарський суд, оцінюючи надані сторонами докази, самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди.
Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про  наявність підстав  для задоволення позовних вимог позивачів та стягнення   заподіяної шкоди за рахунок держави.
Разом з цим, колегія суддів погоджується  з доводами апелянта про те, що  суд розглянув справу з вирішенням по суті фактично  без жодних  матеріально-правових вимог позивачів до Державної казначейської  служби  України у Дніпропетровській області.
Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).     
Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Так, суд першої інстанції  правильно зазначив, що у цій справі відповідачем повинна бути держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади, яким в даному  випадку  є Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, дії якого призвели до заподіяння матеріальної шкоди позивачам та Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, яке відповідно до законодавства є органом, який здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Суд першої інстанції правильно послався на те, що у разі задоволення такого позову, стягнення проводиться з Державного бюджету України, що також  зазначено у  Постанові  Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17,  проте,   всупереч своєму ж висновку, в резолютивній частині  рішення зазначив про стягнення коштів  з Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, а не з Державного бюджету  України,  а тому   резолютивна частина   рішення  суду першої інстанції підлягає зміні  у  відповідній частині.
Відповідно до ч.4 ст. 277 ГПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
          
Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

           Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури – задовольнити частково.
      Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 ( суддя Золотарьова Я.С.)   у справі № 904/5472/19 –змінити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-АГРОПРАЙД" (49000, м. Дніпро, вул. К. Ольги, буд. 3, кв. 4; ідентифікаційний код 40446308) матеріальну шкоду у розмірі  3 046 796,00 грн. та судовий збір у розмірі 45  701,94 грн.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" (51325, Дніпропетровська область, Юріївський район, с. Варварівка, вул. Пристанційна, 26-а; ідентифікаційний код 31980957) матеріальну шкоду у розмірі  1 100 556,00 грн. та судовий збір у розмірі 16     508,34 грн.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Кооперативу "КОЛОСОК" (51220, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Шевченка, 32; ідентифікаційний код 13445034) матеріальну шкоду у 852 281,00 грн та судовий збір у розмірі 12   784,22 грн.
Відповідно до ст. 327 ГПК України видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської  області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.04.2021року

Головуючий суддя                                                                                         О.В.Березкіна     

Суддя                                                                                                                О.Г.Іванов

Суддя                                                                                                                            І.М.Подобєд 

 У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020 та 04.01.2021, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2021 у справі №904/5472/19 поштою не надсилаються.
     Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-АГРОПРАЙД",м.Дніпро; Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ",  с. Варварівка, Юрїївський район, Дніпропетровська область;  Кооператива "КОЛОСОК", м. Перещепине, Новомосковський район, Дніпропетровська область, Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, м. Дніпро, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області,Державна казначейська служба України, м. Київ.