ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року	Львів	Справа № 462/6437/20 пров. № А/857/6402/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на рішення  Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Галайко Н.М.,
місце ухвалення рішення – м. Львів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, у якому просила скасувати постанову № 119 від 02.06.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, п. 20.1.24, п. 20.1.31 Правил благоустрою м. Львова, закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2021 року позов задоволено. Скасовано постанову № 119 від 02.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, п. 20.1.24, п. 20.1.31 Правил благоустрою м. Львова. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.
Рішення мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про отримання позивачкою повідомлення про час та місце розгляду справи адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради. Зазначене свідчить про неналежне повідомлення позивачки про розгляд адміністративної справи, а відтак, і про недотримання вимог, передбачених ст. 268 КУпАП. Суд першої інстанції вказує, що відповідачем не надано суду доказів вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що перевірка місця реєстрації осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності, перебуває поза можливостями адміністративної комісії, а тому не може свідчити про неправомірність її дій.
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою по справі про адміністративне правопорушення № 119 від 02.06.2020 року позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу – 1020 грн. (а.с. 14).
Із змісту Постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушила п. 20.1.24, п. 20.1.31 Правил благоустрою м. Львова, а саме самочинно встановила огорожу з металевими воротами та хвірткою на самовільно захопленій території об`єкта благоустрою м. Львова за адресою: АДРЕСА_1 . Така постанова ґрунтується на протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 04.05.2020 року (а.с. 15).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до частини 3 статті 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, виданих ними під час здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від ста п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.
Згідно ч.1 ст.256 КУпАП - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Нормами ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи - ст. 280 КУпАП.
Колегія суддів приймає до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідачем складено без дотримання вимоги ст.ст. 256, 268 КУпАП. Зокрема, з даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 отримання примірника такого протоколу не засвідчила, тобто не була з ним ознайомлена. Запис щодо відмови позивача від підпису протоколу відсутній. 
Наведене дає підстави вважати про наявність порушених процесуальних прав при розгляді даної справи.
Також колегія суддів враховує той факт, що позивачка була відсутня при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил.
Факт відсутності підтверджується тим, що кореспонденція позивачці скеровувалась на адресу: АДРЕСА_2 , в той час як місцем проживання позивачки є адреса: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення було істотно порушено порядок провадження у адміністративній справі, зокрема, розглянуто справу з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, а прийняте рішення не відповідає вимогам ст. 280 КУпАП, тому колегія суддів доходить до висновку, що постанова адміністративної комісії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 119 від 02.06.2020 року прийнята неправомірно та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд –                              

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2021 року у справі №462/6437/20 залишити без змін.
   Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	В. В. Святецький 	
 	 	Л. Я. Гудим  	
Повне судове рішення складено 07.06.21 р.