П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2591/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.   
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
17 травня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Курка О. П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16.04.2020 року №222030006548 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 у стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 період проходження строкової військової служби у складі Збройних Сил СРСР з 09.05.1982  по 03.06.1984, та період роботи з 02.01.1990  по 15.09.1992 майстром в управлінні "Хмельницькагротеххарчопром";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням зазначеного стажу з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а саме з 21.02.2020 року.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року позов задоволено частково.
Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 у стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 період проходження строкової військової служби у складі Збройних Сил СРСР з 09.05.1982 по 03.06.1984.
В задоволені решти позовних вимог суд відмовив.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Серед іншого, відповідач зазначив про помилковість застосування судом першої інстанції до даних правовідносин Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради міністрів СРСР №590 від 03.08.1972. На переконання апелянта зарахування періоду проходження строкової військової служби до стажу для призначення пільгової пенсії за віком регулюється Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 року.
Окрім того, відповідач зазначає про відсутність підстав для врахування періоду проходження строкової військової служби до пільгового стажу ще й через відсутність пільгового стажу роботи за Списком №2, підтвердженого довідкою, уточнюючою пільговий характер роботи за період з 01.04.1982 року по 30.04.1982 року.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти доводів відповідача та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Оскільки предметом оскарження є рішення суду першої інстанції ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 311 КАС України.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та було підтверджено в ході апеляційного перегляду справи, 21.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 до якої додав довідку №6 від 31.01.2020 року про уточнюючий пільговий характер роботи за Списком №2 майстром - будівельником з 19.09.1984 року по 30.12.1989 року, видану колективним підприємством "Промбуд-2" .
Рішенням від 01.03.2020 року №222030006548 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 7 років 6 місяців, передбаченого статтею 114 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
При цьому, листом №2200-0301-8/8844 від 10.03.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що оскільки надана позивачем довідка оформлена з порушенням вимог пункту 20 Порядку, а саме: не вказано характер виконуваної роботи, а тому період роботи з 19.09.1984 року по 30.12.1989 року не врахований до пільгового стажу. Згідно з поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж становить 30 років 4 місяці 3 дні, пільговий стаж роботи відсутній.
15.04.2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Рішенням від 16.04.2020 року № 222030006548 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 7 років 6 місяців, передбаченого статтею 114 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказало, що тривалість страхового стажу - 33 роки 8 місяців 16 днів, пільговий стаж 5 років 3 місяці 12 днів. 
Листом №2200-0301-8/15101 від 17.04.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що до пільгового стажу роботи за Списком №2 зараховано періоди роботи на посаді майстра будівельного КП "Промбуд-2" з 19.09.1984 року по 30.12.1989 року - 5 років 3 місяці 11 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку. В разі надання в термін до 20.05.2020 року довідки, уточнюючої пільговий характер роботи, та наказів про результати атестації робочих місць за період роботи з 02.01.1990 року по 15.09.1992 року на посаді майстра в управлінні "Хмельницькагротеххарчопром", право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 буде переглянуто.
Вважаючи протиправним рішення відповідача від 16.04.2020 року №222030006548 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та незарахування до стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоду проходження строкової військової служби у складі Збройних Сил СРСР з 09.05.1982  по 03.06.1984, та періоду роботи з 02.01.1990 по 15.09.1992 майстром в управлінні "Хмельницькагротеххарчопром", позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що період проходження військової служби за змістом Положення №590 прирівнюється до роботи, яка передувала даному періоду або роботи, яка слідувала після закінчення цього періоду, а оскільки рішенням від 16.04.2020 року №222030006548 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувало позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи з 19.09.1984 року по 30.12.1989 року, що слідував за закінченням періоду проходження позивачем військової служби в Радянській армії, останню слід зарахувати до пільгового стажу.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 02.01.1990 року по 15.09.1992 року майстром в управлінні "Хмельницькагротеххарчопром", суд першої інстанції дійшов висновку, що відомості про роботу позивача у вказаний період, які зазначені у його трудовій книжці, не можуть підтвердити факт його роботи повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги враховує, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених вимог, тому оцінку питанню зарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 02.01.1990 року  по 15.09.1992 року майстром в управлінні "Хмельницькагротеххарчопром" не надає.
Згідно з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Питання, що пов`язані з пенсійним забезпеченням врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-1V), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).
Згідно зі статтею 8 Закону №1058-IV громадяни України мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Як вбачається із трудової книжки позивача, у період з 09.05.1982 року по 25.05.1984 року останній проходив строкову військову службу в Радянській армії.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції в частині визнання протиправною відмову пенсійного органу в зарахуванні до пільгового стажу позивача період його служби в лавах Радянської армії, судова колегія відхиляє доводи апелянта про недоцільність застосування до даних правовідносин приписів Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590, з огляду на положення ст. 100 Закону №1788-ХІІ якими визначено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону
Так, зокрема особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;
б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Враховуючи, що період роботи позивача, який є предметом розгляду в межах даної справи, значно передував введенню в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд першої інстанції правомірно застосував до даних правовідносин Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради міністрів СРСР №590 від 03.08.1972 (далі Положення №590).
Відтак, приписами п. 109 Положення № 590, передбачено, що крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також:
згідно п. "з" навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т.д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації;
відповідно до п. "к" служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції.
При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.
Отже, працевлаштування за професією особою після завершення навчання надає право для зарахування періоду навчання у професійно-технічних училищах до пільгового стажу, до якого також зараховується період строкової військової служби, яка слідувала безпосередньо за звільненням з роботи, а також передувала наступній після неї роботі, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. 
Як встановлено судом першої інстанції на підставі поданої довідки від 17.03.2020 року №18, виданої колективним підприємством "Промбуд-2", рішенням від 16.04.2020 року № 222030006548 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувало позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи на посаді майстра будівельного КП "Промбуд-2" з 19.09.1984 року по 30.12.1989 року - 5 років 3 місяці 11 днів. 
Таким чином, оскільки позивач після проходження строкової військової служби працював на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до його спеціального стажу, відповідно до вимог чинного законодавства, має бути зарахований період проходженням служби в Радянській Армії.
Щодо доводів відповідача про помилковість визначення судом першої інстанції тривалість періоду проходження позивачем служби в Радянській Армії, то судова колегія останні відхиляє, оскільки період з 09.05.1982 року по 03.06.1984 року повністю підтверджений записом №9 трудової книжки позивача.
Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що наявні правові підстави для часткового задоволення адміністративного позову.
Разом з тим, судова колегія відхиляє доводи позивача, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу, щодо необхідності закриття апеляційного провадження у даній справі оскільки апеляційна скарга від імені ГУ ПФУ в Хмельницькій області підписана особою, право якої на вчинення таких процесуальних дій не підтверджено в установленому законом порядку. В даному випадку, оцінку питанню наявності достатнього обсягу повноважень у представника апелянта на підписання апеляційної скарги від пенсійного органу було надано на стадії відкриття апеляційного провадження у даній справі і на разі додаткового вивчення не потребує. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод   та   інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.
Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.      
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. 
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена 17 травня 2021 року (у зв`язку з перебуванням суддів Білої Л.М. у період з 05.04.2021 року по 23.04.2021 року на лікарняному, а у період з 26.04.2021 по 30.04.2021 у відпустці, ОСОБА_2 у період з 05.05.2021 року по 14.05.2021 року у відпустці).

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Курко О. П.