Постанова                                  
Іменем України                                  
 
02 червня 2021 року
м. Київ
 
справа 2603/5474/12
провадження № 61-20944св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., 
 
учасники справи: 
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Експерт»,
заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк» (стягувач), Товариство з обмеженою відповідальністю «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт», ОСОБА_1 (боржники), 
особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 21 жовтня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: Лівінського С. В., 
Гуля В. В., Суханової Є. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Експерт» (далі - ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт») подало до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач - Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк»), боржники: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт» (далі - ТОВ «Аудиторсько-консалтингова група «Екперт»), ОСОБА_1 . 
 
Заява мотивована тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 02 листопада 2012 року у справі № 2-3628/12 стягнуто солідарно 
з ОСОБА_1 та ТОВ «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт» на користь АТ «Універсал Банк» кошти у розмірі 511 198,05 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного банку України (далі - НБУ) становить 4 082 274,27 грн, та судові витрати у розмірі 3 219,00 грн. Рішення набрало законної сили.
Відкрито виконавче провадження.
 
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року у справі № 2603/5474/12 затверджено мирову угоду між сторонами виконавчого провадження - АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт».
 
Заявник вказував, що згідно з договором відступлення права вимоги 
від 21 червня 2019 року, укладений між АТ «Універсал Банк» та 
ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт», останній є правонаступником усіх прав та вимог у правовідносинах із боржником ТОВ «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт».
 
ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт» просило суд замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа - мирової угоди, затвердженої ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року у справі № 2603/5474/12, а саме: стягувача АТ «Універсал Банк» на стягувача (правонаступника) 
ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт» .
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року, постановленою у складі судді Бабко В. В., заяву ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.
 
Замінено стягувача за виконавчим документом - мировою угодою, затвердженою ухвалою Деснянського районного суду міста Києва 
від 13 серпня 2015 у справі № 2603/5474/12, а саме: стягувача АТ «Універсал Банк» на стягувача (правонаступника) ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт».
 
Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що 21 червня 2019 року між 
ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт» та АТ «Універсал Банк» укладений договір відступлення права вимоги за таким кредитними договорами: № 80/19 між АТ «Універсал Банк» і ТОВ «Світ фінансів»; № 2106/19-1 ТОВ «Світ фінансів» і ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт». Оскільки вимоги заявника 
у розмірі 9 395 823,18 грн не були задоволені боржником, заміна кредитора 
у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі 
і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Суд першої інстанції вважав, що є достатні підстави для заміни сторони виконавчого провадження - стягувача на його правонаступника - ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт».
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року.
 
Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції встановив, що заявник не є стороною договору відступлення прав вимоги або виконавчого провадження і матеріали справи та апеляційна скарга не містять даних про те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення про права, свободи інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
03 грудня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі судді 
Сердюка В. В. відкрито касаційне провадження, витребувано справу із Деснянського районного суду міста Києва. 
У грудні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
У вересні 2020 року, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя наказом Голови Верховного Суду від 25 травня 2020 року, справу передано колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гульку Б. І., Луспенику Д. Д.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2021 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що заявник є стягувачем у трьох виконавчих провадженнях, які також приєднані до зведеного виконавчого провадження, боржником за якими виступає ТОВ «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт». Стверджує, що саме через ці виконавчі провадження існує правовий зв`язок його як учасника цієї справи.
Заявник вказує, що оскаржуване судове рішення завдає йому шкоди, що виражається у несприятливих для нього наслідках. Так, ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт» та боржник - «ТОВ «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт» є підприємствами, які мають одного і того ж керівника та єдиного власника - ОСОБА_1 . 
У серпні 2019 року стягувач ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт» зверталося до господарського суду з питанням порушення справи про банкрутство 
ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт», у зв`язку з неспроможністю останнього погасити прострочену заборгованість у розмір 9 395 823,18 грн. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт» відмовлено у відкритті провадження у справі з тих підстав, що до Київського апеляційного суду подано апеляційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року.
Стверджує, що новий стягувач у виконавчому провадженні не може мати реальну зацікавленість стягнути заборгованість із боржника, який 
є спорідненою юридичною особою. Боржник знаходиться у стані припинення з 09 лютого 2017 року, ліквідувати його власник не має можливості, оскільки існують відкриті виконавчі провадження.
 
ОСОБА_2 вказує, що основним несприятливим для нього наслідком є той факт, що внаслідок ухвалення судом апеляційної інстанції 29 серпня 
2019 року судового рішення існує ймовірність порушення Господарським судом міста Києва справи про банкрутство боржника ТОВ «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт», а як наслідок - зупинення та закінчення виконавчих проваджень щодо вказаного боржника у зв`язку із процедурою банкрутства, та припинення виконавчою службою примусових заходів 
у виконавчих провадженнях, в яких він є стягувачем. Звертає увагу, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року зобов`язано державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва усунути порушення щодо розгляду та виконання заяви, поданої його адвокатом про вчинення виконавчих дій 
у зведеному виконавчому провадженні, стягувачем за яким він є, а процедура банкрутства не передбачає здійснення примусових заходів.
 
Крім того, за умовами мирової угоди, затвердженої Деснянським районним судом міста Києва 13 серпня 2018 року, сторони домовилися, що боржник перераховує кошти на рахунок, відкритий фізичною особою. Новий стягувач та боржник зацікавлені в добровільному виконанні мирової угоди як споріднені особи. Внесення готівкових коштів на зазначений банківський рахунок фізичної особи, буде шкодити його інтересам. При цьому звертає увагу на те, що пункт 6 мирової угоди, яким сторони стверджували, що ця мирова угода не порушує прав третіх осіб, не відповідає дійсності, оскільки в процесі її виконання можуть бути порушені його права.
 
Заявник вказує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки не надав оцінку доводам його апеляційної скарги, зокрема щодо негативного впливу на його права та інтереси оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції та порушення його прав стягувача як у зведеному виконавчому провадженні.
 
Відзив на касаційну скаргу у визначений судом касаційної інстанції строк не подано.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 
02 листопада 2012 року у справі № 2-3628/12 задоволено позов 
АТ «Універсал Банк», стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та 
TOB «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт» на користь АТ «Універсал Банк» кошти у розмірі 511 198,05 дол. США, що за курсом НБУ 798,57 грн за 100 доларів США складає 4 082 274,27 грн за Генеральним договором про надання кредитних послуг від 16 квітня 2008 року № BL3690 та судові витрати.
 
15 листопада 2012 року Деснянський районний суд міста Києва видав виконавчий лист № 2-3628.
 
12 травня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 43234206 з примусового виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 02 листопада 2012 року у справі № 2-3628/12.
 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року 
у справі № 2603/5474/12 між сторонами виконавчого провадження - 
АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт» - затверджено мирову угоду.
 
22 вересня 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 52287198 з примусового виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року у справі 
№ 2603/5474/12.
 
Постановою державного виконавця від 23 травня 2017 року у виконавчому провадженні № 52287198 стягувачу повернуто виконавчий документ - ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року 
№ 2603/5474/12, із зазначенням, що цей виконавчий документ може бути пред`явлений для виконання у строк до 23 травня 2020 року.
 
21 червня 2019 року укладено два договори відступлення права вимоги за кредитними договорами: № 80/19 між АТ «Універсал Банк» і ТОВ «Світ фінансів», № 2106/19-1 між ТОВ «Світ фінансів» і ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт».
 
Відповідно до пункту 1.1 договору від 21 червня 2019 року № 80/19 кредитний договір - це Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL3690, з усіма додатковими угодами до нього - додатковою угодою 
№ BL3690/K1 та іншими.
Згідно з пунктом 1.1 договору від 21 червня 2019 року № 2106/19-1 кредитний договір - Генеральний договір про надання кредитних послуг
№ BL3690, з усіма додатковими угодами до нього - додатковою угодою 
№ BL3690/K1 та іншими.
 
Згідно з пунктами 4.3 договорів № 80/19 та № 2106/19-1 загальний розмір заборгованості боржника ТОВ «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт» становить 356 227,91 дол. , що за курсом НБУ на дату підписання договорів, 21 червня 2019 року, становить 9 395 823,18 грн. 
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і надалі - 
в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої-п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним 
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.
 
У пункті 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
За приписами статей 17, 18, 352 ЦПК України апеляційну скаргу на судове рішення суду мають право подати не лише сторони у справі, а й особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення, що стосується їх прав і обов`язків; судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а і їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
 
Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_2 вказував на те, що він не брав участі у справі, однак суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки, оскільки він є стороною виконавчого провадження у зведеному виконавчому провадженні. Заміна стягувача у виконавчому провадженні з виконання мирової угоди спричинить настання для нього несприятливих умов, унаслідок фактичного поєднання в одній особі стягувача та боржника, які не зацікавлені у виконанні виконавчих документів, за якими він є стягувачем, а їх дії направлені на те, щоб зупинити та закрити виконавче провадження, за яким він є стягувачем.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року, чим забезпечено його право на доступ до суду.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
 
Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу.
 
При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі 
у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
 
Судом апеляційної інстанції, у межах відкритого апеляційного провадження, встановлено, що на момент постановлення 29 серпня 2019 року ухвали Деснянського районного суду міста Києва, ОСОБА_2 не був стороною договорів відступлення права вимоги, укладених 21 червня 2019 року між АТ «Універсал Банк» і ТОВ «Світ фінансів» та між ТОВ «Світ фінансів» 
і ТОВ «Аудиторська фірма «Експерт», або виконавчого провадження з примусового виконання ухвал Деснянського районного суду міста Києва 
від 13 серпня 2015 року у справі № 2603/5474/12, а матеріали справи та апеляційна скарга не містять даних про те, що судом першої інстанції прийнято судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 .
Однак такі висновки суду апеляційної інстанції є передчасними.
 
Звертаючись до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 , зокрема, вказував, що між ним та боржником ТОВ «Аудиторсько-консалтингова група «Експерт» існує правовий зв`язок, оскільки вони є учасниками зведеного виконавчого провадження, а оскарження судового рішення в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (рішення Конституційного Суду України 
від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007), тому дає йому право оскаржити ухвалу суду першої інстанції.
 
Положеннями частини п`ятої статті 431 ЦПК України, частини п`ятої статті 327 ГПК України частини третьої статті 373 КАС України передбачено загальне універсальне правило: якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведене в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих документів (наказів), у яких зазначаються один стягувач та один боржник, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. Аналогічна норма передбачена у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому стаття 30 Закону України «Про виконавче провадження» допускає спільне виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника (об`єднання виконавчих проваджень) з метою процесуальної економії часу та дотримання принципу черговості, пропорційності розподілу стягнутих з боржника сум і усунення ймовірності виникнення правових конфліктів під час звернення стягнення на одне і те саме майно одночасно декількома виконавцями.
 
Таким чином, доводи ОСОБА_2 у частині існування правового зв`язку його як учасника зведеного виконавчого провадження з цією справою, є такими, що заслуговують на увагу, та дають право заявнику вважати себе заінтересованою особою, у розумінні статті 442 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
 
Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції не встановив фактичних обставин справи, зокрема, чи порушено право заявника - ОСОБА_2 оскаржуваним судовим рішенням суду першої інстанції, не надав оцінку іншим доводами, викладеним в апеляційній скарзі та дійшов передчасного висновку про закриття апеляційного провадження, відкритого за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .  
 
За встановлених обставин Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постанова апеляційного суду скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                              І. А. Воробйова
 
                                                                                                           Б. І. Гулько
 
                                                                                                           Г. В. Коломієць
 
                                                                                                          Р. А. Лідовець