Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року                                                        м. Рівне

Справа № 556/2086/20
Провадження № 33/4815/300/21

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М., 
секретар судового засідання - Москалик Т. В., 
з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Печончика Олександра Володимировича, 

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Печончика Олександра Володимировича на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Печончик О. В. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. В матеріалах справи відсутні докази того, що 25.12.2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Також в протоколі не зазначено, що безпосередньо ОСОБА_1 керував автомобілем. В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 надавав пояснення, що він не керував транспортним засобом, а керував його син. В момент руху і до зупинки він був лише пасажиром, а після зупинки пересів на місце водія. Матеріали справи не містять належних доказів про безпосереднє керування автомобілем ОСОБА_1 , що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд із застосуванням конкретних і належних (дозволених) спеціальних технічних засобів. Крім того, відеозапис не є безперервним, наявні три окремі вирізки (нарізки) відеозапису, де відображено не повний перебіг суті події 25.12.2020 року. Адвокатом Печончиком О. В. було надано суду відеозапис зроблений довірителем 25.12.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 тричі висловив свою згоду пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі після надання йому доказів про причину зупинки. Працівниками поліції було безпідставно зупинено автомобіль, до якого має причетність ОСОБА_1 , його позбавили можливості проводити особисту відеофіксацію перебігу події на власний телефон, побили, застосували спецзасоби, затримали та всупереч ч. 3 ст. 266 КУпАП доставили не в медичний заклад для освідування, а у відділок поліції, без складання протоколу про затримання, що підтвердили свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 матеріалах справи відсутній протокол затримання ОСОБА_1 . Працівники поліції в присутності адвоката ОСОБА_4 відмовилися надати направлення на медичний огляд, а лікарі без направлення такий огляд не проводили, що підтвердив в суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 , а тому вважає, що з цього приводу працівники поліції не надали технічний відеозапис. ОСОБА_1 не було доставлено у медичний заклад для проведення медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Також, в порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З огляду на зазначене просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі. 

У відповідності до Положення про автоматизовану систему документообігу суду справа № 556/2086/20 про вчинення відносно ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передана судді Рівненського апеляційного суду ОСОБА_6 . 

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Печончик О. В. заявив клопотання про відвід судді Ковальчук Н. М. Обгрунтовуючи вимоги заяви про відвід, вказував, що голова Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І. перебуває у дружніх відносинах з суддею Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_7 , а ОСОБА_1  є викривачем відносно останнього. Голова Рівненського апеляційного суду ОСОБА_8 має вплив на підпорядковану суддую ОСОБА_6 та буде спонукати до залишення без змін рішення Костопільського районного суду.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Кожна особа має право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, що закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку Україна ратифікувала 17 липня 1997 року, чим визнала дію Конвенції в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 

Згідно ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Норми КУпАП не містять норм, які б регулювали порядок подачі заяв про відводи (самовідводи), а так само не містять норм порядку розгляду заяв про відвід та самовідвід.

У Кримінальному процесуальному кодексі України закріплені положення, що передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України при розгляді клопотання захисника ОСОБА_1  - адвокат Печончика О. В.,  про відвід судді Ковальчук Н. М.

Ст. 75 КПК України містить виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

У заяві про відвід судді Ковальчук Н. М. не наведені обставини, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі. Відсутні також аргументи, які би свідчили про особисту заінтересованість, прихильність, уподобання стосовно однієї з сторін у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді. У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Печончик О. не зазначив, які саме обставини і факти викликали у нього підозру про вплив на суддю з метою необ"єктивного вирішення справи. Обґрунтування того, що суддя Ковальчук Н. М., яка була визначена під час автоматизованого розподілу справи, не зможе об`єктивно та не упереджено розглянути апеляційну скаргу, є надуманими, а тому заява захисника ОСОБА_1  - адвоката Печончика О. В. не може бути задоволена.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено: 25 грудня 2020 року о 15:45 год. у смт.Володимирець по вул. Грушевського 63 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейським СРПП №4 Володимирецького ВП складено протокол серії ДПР18 №093827 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 25.12.2020 о 14:15 год. на автодорозі смт.Володимирець-с.Красносілля-с.В.Телковичі водій керував транспортним засобом Volvo FH500, державний номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці, на місці зупинки транспортного засобу водію було запропоновано пройти тест за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер» та в медичному закладі. Водій відмовився пройти такий огляд в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Такі дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно послався на докази, наявні в матеріалах справи, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 093827 від 25.12.2020 року водій ОСОБА_1 цього дня о 14 год. 15 хв. на автодорозі смт.Володимирець-с.Красносілля-с.В.Телковичі керував транспортним засобом Volvo FH500, н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці, на місці зупинки транспортного засобу водію було запропоновано пройти тест за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер» та в медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення підписано свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили обставини, викладені в протоколі.

При складанні протоколу, ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які пояснення по суті порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення підписано ОСОБА_1 . 

До протоколу додано письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких вони пояснили, що в їхній присутності 25.12.2020 року, 15 год. 34 хв. водій ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі «Володимирецька ЦРЛ». Водій ОСОБА_1 знаходиться з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Свої пояснення свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 засвідчили особистими підписами (а.с. 5).

З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.12.2020 року 15 год. 34 хв. вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці), за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер», проте огляд не проводився, що підтверджено підписами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 3).

Згідно Направлення на огляд водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2020 року 15 год. 37 хв., вбачається, що ОСОБА_1 направлено в заклад охорони здоров`я «Володимирецька ЦРЛ», в зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці. В графі «Огляд проводився за допомогою» вказано «Не проводився», в графі «Результат огляду» вказано «Не проводився» (а.с. 4).

В матеріалах справи міститься довідки начальника СРПП Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції Петрович С., з якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення не притягувався, посвідчення водія отримував. (а.с. 6).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. 

Вина ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи, а наявність формальних неточностей у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для встановлення відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, якщо винуватість такої особи підтверджується сукупністю доказів по справі.

Заперечення захисника ОСОБА_1 - адвоката Печончика О. В. факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом розцінюються апеляційним судом, як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності. Об"єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду судом не встановлено.

Обгрунтування апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, не спростовує вину в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто у відмові від проходження огляду на стан сп"яніння на вимогу працівника поліції.

У пункті 2.5 ПДР вказано, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Покликання адвоката Печончика О. В. в судовому засіданні апеляційного суду на недостовірність пояснень свідків ОСОБА_2 . ОСОБА_3 з огляду на те, що вони уже засвідчували порушення Правил дорожнього руху, не заслуговують на увагу. Вказані свідки були допитані в судовому засіданні суду першої інстанції, повністю підтвердили обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушенні, їх показання не визнані недостовірними і не викликають сумніву.

Не спростовують законних висновків суду першої інстанції аргументи апеляції про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Такі обставини досліджувались судом першої інстанції, і суд прийшов до вірного висновку про безпідставність таких аргументів. Зазначене спростовується відеозаписом з місця зупинки, на якому зафіксовано присутність тільки працівників поліції, свідків та ОСОБА_9 . 

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись  ст. 293, 294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В :

Заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Печончика Олександра Володимировича, про відвід судді Ковальчук Надії Миколаївни відхилити. 

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Печончика Олександра Володимировича залишити без задоволення. 

Постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського 
апеляційного суду                                                         Ковальчук Н. М.