Справа № 991/2749/21
Провадження № 1-кс/991/3312/21

УХВАЛА
19 травня 2021 року 	місто Київ	

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 991/2749/21, провадження № 1-кс/991/3207/21).

(1) Зміст поданої заяви
Згідно з заявою про самовідвід, 11.05.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга, після здійснення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді від 23.04.2021.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, її передано на розгляд судді ОСОБА_3 , який розглядав її по суті та ухвалою від 23.04.2021 відмовив у її задоволенні, виходячи з того, що в заяві про вчинення злочину відсутній короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Також, слідчим суддею не було встановлено ознак, які б вказували на те, що скарга підсудна Вищому антикорупційному суду. При цьому, стаття 307 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) передбачає вичерпний перелік ухвал за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, слідчий суддя прийняв рішення про відмову в задоволенні скарги.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.04.2021 ухвалу слідчого судді скасовано та постановлено нову, матеріали скарги направлено до Вищого антикорупційного суду для виконання вимог визначених ст.ст. 304, 306 КПК.
Слідчий суддя вказує, що пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
У зв`язку з вищенаведеним, «об`єктивний спостерігач» може вбачати приводи для сумнівів у незалежності суду, що розглядатиме справу.
А тому, просить відвести його від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 991/2749/21, провадження № 1-кс/991/3207/21).
(2) Позиції учасників провадження
Слідчий суддя ОСОБА_3 у засідання не прибув, однак надав для дослідження матеріали вказаної скарги. Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про причини неприбуття не повідомили.
Згідно з ч. 3 ст. 81 КПК при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Присутність осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід, за змістом ч. 3 ст. 81 КПК, не є обов`язковою. Їх відсутність не перешкоджає розгляду заяви про відвід. 
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у зв`язку з неприбуттям всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні (ч. 4 ст. 107 КПК).
(3) Мотиви, з яких виходив суддя при вирішенні заяви
За результатами вивчення заяви про самовідвід, встановлено, що вона підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК. Відповідно до ст. 75 КПК він не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Згідно з ч. 2 ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
В кожному кримінальному провадженні незалежність і об`єктивність слідчого судді забезпечується, серед іншого, закріпленням загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.
Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи – це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Згідно з п.п. 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI чергового з`їзду суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.  Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.  Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Із наданих суду матеріалів вбачається, що 20.04.2021 до суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, ця скарга розподілена на суддю ОСОБА_3 . За результатами розгляду скарги ним була постановлена ухвала від 23.04.2021, якою скаргу залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.04.2021 зазначену ухвалу від 23.04.2021 скасовано та направлено матеріали скарги до Вищого антикорупційного суду для виконання вимог, визначених ст.ст. 304, 306 КПК. Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, для розгляду скарги визначено суддю ОСОБА_3 13.05.2021 він заявив про самовідвід від розгляду скарги.
У цьому випадку суддя враховує, що розгляд скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України вже здійснювався слідчим суддею ОСОБА_3 , а тому, в нього вже сформоване внутрішнє переконання щодо підстав для відкриття провадження за цією скаргою, її суті та доводів скаржника. Розглянувши скаргу по суті, слідчий суддя відмовив в її задоволенні, а доводи такого рішення зазначив в ухвалі від 23.04.2021. При цьому, сам факт розгляду слідчим суддею скарги, ухвала по якій скасована в порядку перегляду, не є підставою для відводу слідчого судді. Однак, з метою уникнення в учасників кримінального провадження сумніву щодо його упередженості необхідно забезпечити достатні гарантії безсторонності слідчого судді, який буде розглядати скаргу повторно.
Запитання, на які слідчий суддя має відповісти у своєму рішенні після скасування його попередньої ухвали вже фактично вирішено ним при її постановленні. Крім того, слідчий суддя ОСОБА_3 сам назвав факт винесення ним рішення за скаргою, яким відмовив у її задоволенні, як підставу для заяви про самовідвід, що є додатковою підставою того, що він не може вважатися безстороннім.
За таких умов, суддя доходить до висновку про наявність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду скарги  ОСОБА_4 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, заяву про самовідвід необхідно задовольнити.
На підставі викладеного, суддя постановив:

-заяву слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 991/2749/21, провадження № 1-кс/991/3207/21) задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 ОСОБА_1