Справа № 299/3083/20

Закарпатський апеляційний суд

       
  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и
    
24.06.2021                 м. Ужгород

         
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Самолюк В.В.,

                                                в с т а н о в и в :
Постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2020 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Шрі-Ланка, місце проживання - АДРЕСА_1 дані про особу встановлені з його слів) 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді  штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Стягнуто із Громадянина Шрі-Ланка, ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн (чотириста двадцять гривень) 40 коп.

Згідно з постановою, 02.09.2020 року приблизно о 21 год 50 год на околиці села Широке Виноградівського району у контрольованому прикордонному районі на відстані близько 10 км від лінії державного кордону України громадянин Шрі-Ланка ОСОБА_1 знаходились разом із іншими іноземними особами та були виявлені в автомобілі марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 без документів, що посвідчують їх особи, та мали намір групою осіб незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску через державний кордон України без документів, що посвідчують їх особи.

В апеляційній скарзі адвокат Самолюк В.В. вказує на те, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що ОСОБА_1 на момент затримання перебував в автомобілі та будь-яких дій щодо незаконного перетину державного кордону не вчинив, а доводи про умисел на незаконний перетин державного кордону не заслуговують на увагу та не підтверджені належними та допустимими доказами. Щодо пропуску строку вказує, що правопорушнику повістки про час та місце розгляду справи не надходили, а про наявність такої постанови стало відомо лише у зв`язку із розглядом Восьмим апеляційним судом адміністративної справи про затримання іноземця. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1  та його захисника- адвоката Самолюка В.В., неявка яких, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що  ОСОБА_1  та адвокат Самолюк В. В., своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка про доставку СМС – повідомлення, яка підтверджує, що адвокату Самолюку В. В. направлено та доставлено СМС-повідомлення про дату, час і місце призначення розгляду апеляційної скарги. Однак, у судове засідання ні особа, що притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ні його представник  - адвокат Самолюк В. В., не з`явились, при цьому стороною захисту не було подано жодних клопотань про розгляд апеляційної скарги без їх участі і про поважність причини неявки апеляційний суд не повідомили. 

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, з оскаржуваної постанови убачається, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що він був належним чином повідомлений про дату, час та місце її розгляду – 22.09.2020, а також немає даних про те, що ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП триденний строк вручена чи направлена копія оскаржуваної постанови від 22.09.2020. Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 та його захиснику – адвокату Самолюку В. В. своєчасно подати апеляційну скаргу – поважними, а відтак строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, за спробу незаконного перетину державного кордону України будь-яким способом вчинене групою осіб, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Так, зміст протоколу про адміністративне затримання свідчить, що офіцером відділення з протидії нелегальній міграції відділу боротьби з транскордонної злочинності головного оперативно-розшукового відділу Мукачівського прикордонного загону лейтенантом ОСОБА_2 02.09.2020 приблизно о 21 год 50 хв було затримано громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1 на околиці села Широке Виноградівського району у контрольованому прикордонному районі на відстані близько 10 км від лінії державного кордону України. Громадянин Шрі-Ланки ОСОБА_1 разом із іншими іноземними особами знаходилися та були виявлені в автомобілі марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 без документів, що посвідчують їх особи, та мали намір групою осіб незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску через державний кордон України, без документів, що посвідчують їх особи (а. с. 3). 

Викладені в протоколі обставини підтверджуються і протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№008356 від 03.09.2020, з якого також убачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права, й оскільки українською мовою останній не володіє, свої пояснення бажає надати англійською мовою у присутності перекладача (а. с. 6).

У поясненнях від 02.09.2020 ОСОБА_1 зазначає, що був затриманий за намір незаконно перетнути державний кордон України з метою пошуку кращого життя в країнах Європейського Союзу. Як убачається зі змісту вказаних пояснень, які були надані у присутності перекладачки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 просить розглянути справу без його участі. Свою провину визнав повністю (а. с. 7, 8).

Протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, оформленим контролером групи тримання ВТТ, сержантом ОСОБА_4 у присутності понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується, що під час особистого огляду та огляду речей ОСОБА_1 було виявлено та вилучено для тимчасового зберігання телефони марки «Xiaomi», «Rexet», чохол для телефону, портмоне, павербанк, адаптер живлення, кабель для зарядки, навушники, купюра номіналом 1 ріал, 33 200 (тридцять три тисячі двісті) рупій, банківська карта, ID- картка, та дві сім-картки (а. с. 4). 

З довідки №21/09, яка видана 21.09 громадянину Шрі-Ланки ОСОБА_1 убачається, що останнього відповідно до Розділу ІІ п. 2.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства Затвердженої Наказом МВСУ, АДПСУ, СБУ від 23.04.2012 №353/271/150 Зареєстрованого в Міністерстві юстиції 21.05.2021 р. за № 806/21119, на період прийняття рішення про примусове видворення з України у відповідності до наданих ним установчих даних вважати громадянином Шрі-Ланки (а. с. 5).

Належні та допустимі вищенаведені докази зібрані відповідно до вимог КУпАП. Порушень під час їх збирання апеляційним судом при розгляді справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення – спроба незаконного перетинання державного кордону України, вчиненого групою осіб, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь відомостей, які можуть бути підставою вважати, що лейтенант  ОСОБА_2  та сержант  ОСОБА_4  були упереджені при проведенні перевірки та складанні щодо  ОСОБА_1  протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що в них були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що вони зацікавлені у результатах розгляду справи – у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, їх також не додано до апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд вважає, що лейтенант ОСОБА_2 та сержант ОСОБА_4 під час виконання своїх функціональних обов`язків діяли у межах наданих їм повноважень.

Разом із тим, апеляційним судом не встановлено й будь-яких фактів про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, які призвели до визнання ним своєї вини та підписання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, які містяться у матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не повідомивши останнього про час та місце розгляду справи й не переконавшись у тому, чи він належним чином повідомлений про час та місце такого розгляду, - апеляційний суд, із огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і не дають підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги і те, що факт розгляду місцевим судом справи без участі ОСОБА_1 взято до уваги як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а також те, що відповідно до чинного КУпАП розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є передбаченою законом підставою для скасування судового рішення. 

При оцінці вказаних доводів, апеляційний суд також зазначає, що ці доводи у даному випадку не є підставою для скасування постанови судді, оскільки за наявної сукупності наведених вище доказів, відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні ніяк не вплинула на доведеність його вини у вчиненні правопорушення та на законність накладення на нього адміністративного стягнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв спроб незаконного перетину кордону, умислу на перетин державного кордону не мав, а його перебування у салоні автомобіля на околиці села Широке за 10 км від лінії державного кордону не свідчать про спробу незаконного перетину державного кордону, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й повністю спростовуються наведеним вище. При цьому, апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази, зокрема: протокол про затримання, протокол про адміністративне правопорушення, та пояснення ОСОБА_1 повною мірою підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.
Як такі, що жодним чином не спростовують факту спроби ОСОБА_1 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, незаконно перетнути державний кордон України у складі групи осіб, а також не впливають на висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апелянта про те, що на момент затримання ОСОБА_1 перебував у автомобілі та будь-яких дій щодо незаконного перетину державного кордону не вчинив. 
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним правопорушення.
Враховуючи вищевказане, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, а адміністративне стягнення, яке накладено на ОСОБА_1 у межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, і є мінімальним, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і в свою чергу є необхідним і достатнім для виправлення і виховання ОСОБА_1 у дусі точного та неухильного додержання законів та запобігання новим правопорушенням.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи апеляційним судом такі не виявлені. 
Тому, постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована залишається без зміни, а подана адвокатом Самолюком В. В. апеляційна скарга – без задоволення. 
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що жодних доказів, які б спростовували чи впливали на висновки суду першої інстанції апелянтом не надано, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлено; що адвокат Самолюк В. В., не з`явившись на розгляд справи, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                                               П О С Т А Н О В И В : 
      
Поновити представнику ОСОБА_1 – адвокату Самолюк В.В., строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 – адвокат Самолюк В.В., - залишити без задоволення.
Постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 ОСОБА_1 залишити без зміни.
               Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                       І. В. Стан