ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №826/3332/15                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О.,
за участю 
секретаря судового засідання                                                            Вітчинкіної К.О.,
представника позивача                                                            Ягічева С.О.,
представника відповідача 1 (ФГВФО)                                        не з`явився,
представника відповідача 2                                                             не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєвої Анни Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про визнання договору банківського вкладу від 27.06.2014 №42474, укладеного між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», нікчемним, яке оформлене листом від 03.12.2014 №001/554;
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати позивачу кошти у розмірі 185 500 гривень за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу №42474 від 27.06.2014, укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ».
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015, в задоволенні позову позивача відмовлено. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково: постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015 у справі №826/332/15 - скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича про визнання договору банківського вкладу від 27 червня 2014 року №42474, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», нікчемним, яке оформлене листом від 03 грудня 2014 року №001/554, а провадження у цій частині закрито. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015 - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.
18.02.2020 року представником позивача - адвокатом Ягічевим С.О. подано заяву про зміну предмету позову, в якій він просить:
- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування за договором банківського вкладу від 27.06.2014 №42474, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ»;
- стягнути з державної установи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача кошти у розмірі 185 500 гривень за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу №42474 від 27.06.2014, укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.02.2021 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за Договором №42474 Банківського вкладу (Депозиту) «Планер» від 27.06.2014 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; в іншій частині адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.02.2021 та задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги, позивач зазначає, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не закрив провадження в частині позовних вимог до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оскільки ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» є припиненим з 14.08.2019.
Крім того, позивач, посилаючись на приписи ст. 41 Конституції України, вказує на те, що він має право, як вкладник - фізична особа вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду. Втім, суд першої інстанції фактично встановивши протиправність дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» відмовив у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача 1 завданої діями (бездіяльністю) матеріальної шкоди.
28.05.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить відмовити в задоволені такої та закрити провадження у справі.
Відповідач 1 вказує, що повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» припинено в силу ч. 7 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VІ від 23.02.2012. Крім того, відповідач 1 уповноважений виплачувати кошти вкладникам тільки після включення вкладника в Загальний реєстр вкладників, а оскільки позивач не був включений до такого списку у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникло перед ним жодного обов`язку.
14.05.2021 представник позивача надіслав до Шостого апеляційного адміністративного суду додаткові докази у даній справі.
У відповідності до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства Укрїани (далі - КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєвої Анни Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та призначено судове засідання на 09.06.2021.
В судове засідання, призначене на 09.06.2021 з`явився представник позивача, інші сторони не з`явились в судове засідання.
Представник позивача підтримав позовні вимоги, в останній редакції від 18.02.2020 та просив задовольнити їх в повному обсязі.
Також колегією суддів було досліджено оригінал квитанції TR.56778.16799.384 від 27.06.2014.
Заслухавши суддю - доповідача, думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач уклав з ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» договір банківського вкладу №42474 «Планер» від 27.06.2014.
Згідно квитанції TR.56778.16799.384 від 27.06.2014 позивачем внесено до каси кошти згідно умов договору у розмірі 185 500, 00 грн.
Постановою Правління Національного банку України від 15.07.2014 року №410/БТ було віднесено банк до категорії проблемних. В зазначеній постанові НБУ вказується про те, що ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» порушує вимоги Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ №516 від 03.12.2003. Зазначеною постановою Банку заборонено залучати кошти на вклади від фізичних осіб у національній та іноземній валютах.
На підставі постанови Правління НБУ від 14.08.2014 №491 «Про віднесення ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», згідно з яким з 15.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Український фінансовий світ». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова Сергія Івановича.
Правлінням НБУ було прийнято постанову від 10.11.2014 №717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ». В свою чергу, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.11.2014 №119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича строком на один рік з 13.11.2014 по 12.11.2015 включно.
На підставі рішення №198 від 02.11.2015 «Про зміну уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» та делегування повноважень ліквідатора банку» призначено Оберемка Р.А.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1138 від 19.04.2018 про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», а саме провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Савельєвій Анні Миколаївні на строк з 20.04.2018 до 12.11.2018 включно.
На офіційному сайті ФГВФО опубліковано оголошення про те, що з 21.11.2014 ФГВФО розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «КБ «Український фінансовий світ»; для отримання коштів вкладники ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» з 21 листопада по 31 грудня 2014 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Альфа-Банк»; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Позивач звернувся до відповідача-2 із заявою, в якій просив вжити заходів щодо включення до Загального реєстру вкладників банку суму належних йому коштів.
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» Гончаров С.І. листом від 03.12.2014 №001/554 повідомив позивача, що за результатами проведення перевірки виявлені правочини, які є недійсними (нікчемними), та, зазначено, що договір банківського вкладу №42474 від 27.06.2014, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», операція з внесення та перерахування грошових коштів на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідачів щодо невиплати коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі, гарантованих державою, звернувся за захистом своїх прав до суду.
Постановою Верховного Суду від 31.01.2019 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015 частково скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Згідно з висновками постанови Верховного Суду від 31.01.2019 під час розгляду справи судами попередніх інстанцій не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, а саме наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Верховний Суд зазначає, що без встановлення таких обставин відсутня законодавчо визначена можливість для вирішення питання щодо зобов`язання ФГВФО до вчинення певних дій.
Приймаючи  рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надана позивачем квитанція є належним чином оформленим документом банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені, зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до прийняття постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 року №491 «Про віднесення ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних, отже, відповідачем 2 не доведено наявність правових підстав, визначених Законом №4452-VI, для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.
Втім, оскільки позивача не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок ФГВФО, обов`язку перед позивачем у останнього не виникло, а відтак протиправні дії з боку відповідача 1 відсутні.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (Закон №4452-VI).
За визначенням ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Частиною 1 ст. 3 Закону №4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Згідно з положеннями ст. 27 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону №4452-VI, - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).
Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону №4452-VI, - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону №4452-VI, - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону №4452-VI, - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Закону №4452-VI щодо відшкодування вкладу є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи.
Отже, Закон №4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
Матеріалами справи підтверджено, що договір банківського вкладу (депозиту) «Планер» №42474 між позивачем та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» укладено 27.06.2014.
Як підтверджує квитанція №TR.56778.16799.384 від 27.06.2014 на вкладний рахунок позивача зараховано грошові кошти у розмірі 185 500,00 грн.
Досліджена в судовому засіданні 09.06.2021 вказана квитанція є належним чином оформленим документом банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені.
Доказів, які б спростовували зазначене або підтверджували наявність підстав для відмови у відшкодуванні коштів за вкладом, передбачених ч. 4 ст. 26 Законом №4452-VI, відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано.
Крім того, зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до прийняття постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 №491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних.
Під час розгляду даної справи відповідачі не надали доказів про визнання договору нікчемним в судовому порядку.
Колегія суддів прийшла до висновку, що відповідачем 2 не доведено наявність правових підстав, визначених Законом №4452-VI, для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ФГВФО.
Втім, колегія суддів встановила, що згідно зі статті 53 Закону №4452-VI 14.08.2019 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №12661110046007762 про державну реєстрацію припинення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ ФІНАНСОВИЙ СВІТ».
Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону №4452-VI Фонд гарантування завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до ЄДР запису про ліквідацію банку як юридичної особи.
Згідно зі ст. 53 Закону №4452-VI рішення про передачу майна (активів та зобов`язань) неплатоспроможного банку спеціалізованій установі приймається виконавчою дирекцією Фонду не пізніше двох місяців до завершення строку ліквідації банку. Передача майна (активів та зобов`язань) спеціалізованій установі повинна бути завершена не пізніше строку ліквідації банку.
За результатами проведення ліквідації банку Фонд складає ліквідаційний баланс та звіт, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду.
Звіт складається відповідно до нормативно-правових актів Фонду і має містити, зокрема, відомості про реалізацію майна банку та задоволення вимог кредиторів та/або вичерпання можливостей здійснення заходів, спрямованих на задоволення вимог кредиторів.
Ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
У день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повноваження Фонду як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.
Не пізніше наступного робочого дня після внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про ліквідацію банку Фонд оприлюднює на офіційному веб-сайті Фонду інформацію про завершення процедури ліквідації банку та припинення банку як юридичної особи.
Колегія суддів зауважує, що у цих правовідносинах ФГВФО виконує управлінські функції щодо виплати гарантованої державою суми відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду незалежно від перебігу процедури ліквідації банку, продажу його майна.
Юридичний факт неплатоспроможності банку є підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого державою відшкодування вкладникам.
Відповідно до абз. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
За приписами ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Керуючись приписами п. 6 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача колегія суддів виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Відповідно до ст. 1058 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України).
До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
За приписами ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.
Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Зважаючи на те, що 14.08.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису №12661110046007762 про припинення державної реєстрації ПАТ «КБ «Український Фінансовий Світ» як юридичної особи, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, крім визнання протиправною бездіяльності відповідачів, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з ФГВФО на користь позивача завданої шкоди у розмірі 185 500,00 грн., які були внесені за договором банківського вкладу №42474 від 27.06.2014, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ».
Колегія суддів, наголошує, що ФГВФО або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень ч. 2 ст. 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Крім того, право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (статті 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (статті 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (статті 13 і 41 Конституції України). Крім того, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Поширення на грошові кошти, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника), режиму права власності підтверджується положеннями статей 1058, 1066 ЦК України та статей 8, 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» від 05.04.2001 №2346-III, відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.
Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (ч. 1 ст. 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.
Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22.09.2005 №5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у Рішенні від 22.05.2018 №5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що зміст ст. 41 Конституції України поширюється на право вкладника фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав задоволення адміністративного позову в цій частині.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 29.04.2021 у справі №200/14379/19-а.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності з урахуванням доводів наведених сторонами у даній справ, колегія суддів приходить до висновку, що за конкретно встановлених обставин у справі на підставі оцінених доказів, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про необхідність виходу за межі позовних вимог та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині, а саме: визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за Договором № 42474 Банківського вкладу (Депозиту) «Планер» від 27.06.2014 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки такий спосіб задоволення адміністративного позову, як вірно зазначає апелянт, не відновлює порушеного права позивача та не вирішує даний спір
Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, з урахуванням встановленого статусу позивача як вкладника та наявності протиправної бездіяльності відповідачів щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, який має право на відшкодування коштів за вкладом, однак ліквідацію банку на даний час, колегія суддів, використовуючи правові висновки Верховного Суду у справі №200/14379/19-а вважає за необхідне, з метою повного захисту прав позивача, задовольнити позовні вимоги частково та визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не виплати позивачу гарантованої суми відшкодування за договором банківського вкладу №42474 від 27.06.2014 та стягнути з відповідача 1 на користь позивача завдану шкоду у розмірі 185 500,00 грн., які були внесені за вказаним договором банківського вкладу.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, призвело до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задольнити частково.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєвої Анни Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєвої Анни Миколаївни та Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» щодо не виплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за договором банківського вкладу №42474 від 27 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ».
Стягнути з Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (код ЄДРПОУ 21708016, вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) завдану шкоду у розмірі 185 500,00 (сто вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот) гривень, які були внесені за договором банківського вкладу №42474 від 27 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ».
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 червня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан