КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року                                                                                                           місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 757/2557/21-п                                            
номер провадження: 33/824/2242/2021                        
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною увчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із  застосуванням до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп. 
Як зазначено в постанові судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №400469 встановлено, що 03 січня 2021 року о 01 год 45 хв. у місті Києві по вул. Басейна, 10 ОСОБА_1 керувала автомобілем «NISSAN», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 0,31%. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.       
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат Кузьмін Є.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року, скасувати цю постанову та справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на її незаконність, у зв`язку з порушенням суддею першої інстанції норм процесуального права, неналежною оцінкою доказів та неправильним застосуванням норм матеріального права.  
Апеляційна скарга мотивована тим, що 04 березня 2021 року ОСОБА_1 уклала з адвокатським бюро «Кузьмін та партнери» договір про надання правової допомоги у даній справі. В цей же день на електронну адресу суду направлено клопотання про відкладення розгляду справи і ознайомлення зі справою. Проте, 05 березня 2021 року суддя першої інстанції, у порушення ст.271 КУпАП, проігнорував вказане клопотання захисника та  розглянув справу без участі адвоката Кузьміна Є.О. і самої  ОСОБА_1 , чим порушив її право на захист та обмежив її у праві доступу до правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому вважає, що постанова судді місцевого суду підлягає скасування з прийняттям нової постанови, що відповідає правовій позиції, яка міститься у постанові Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у справі №753/20432/20. 
Вказує, що твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності, оскільки вона не погодилась із результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу та пропонувала проїхати до найближчого медичного закладу. Тому вважає, що поліцейським не дотримано встановленого законом порядку огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, а саме,                      ч.3 ст.266 КУпАП, пункту 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок) та пункту 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.  
Зазначає, що про результат судового засідання від 05 березня 2021 року ні йому, ні ОСОБА_1 судом не повідомлялось. 15 березня 2021 року він подав на електронну адресу суду заяву про надання інформації щодо стану розгляду справи, а 30 березня 2021 року - повторно подав на електронну адресу суду аналогічну заяву. Однак на вказані заяви захисника відповіді судом надано не було. Лише 01 квітня 2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень була розміщена оскаржувана постанова, а тому просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді  Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності -  адвокатаКузьміна Є.О., який підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі та в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження й просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Згідно з положеннями ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що  04 березня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Кузьмін та партнери» в особі керуючого адвоката Кузьміна Є.О.  був укладений договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат Кузьмін Є.О. зобов'язався бути захисником                       ОСОБА_1 в Печерському районному суді міста Києва та Київському апеляційному суді у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.
04 березня 2021 року адвокат Кузьмін Є.О. надіслав на електронну адресу Печерського районного суду міста Києва письмове клопотання, в якому просив надати йому можливість ознайомитися з матеріалами справи та у зв'язку з цим відкласти розгляд даної справи на іншу дату. До клопотання захисник додав письмову заяву ОСОБА_1 ,  в якій вона також просила відкласти розгляд справи, посилаючись на те, що її захисник не ознайомився з матеріалами справи, у зв'язку з чим він не зможе здійснювати її належний захист (а.с.12-18).
Вказані документи були одержані Печерським районним судом міста Києва                            05 березня 2021 року за вхідним №35082 (а.с.12). 
Зі змісту оскаржуваної постанови від 05 березня 2021 року вбачається, що вказане вище клопотання захисника та заява ОСОБА_1 від 04 березня 2021 року суддею першої інстанції не були вирішені, справа розглянута судом без участі ОСОБА_1 та її захисника. 
Враховуючи наведені вище положення ст.268 КУпАП та встановлені обставини, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов помилкового висновку про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та її захисника - адвоката  Кузьміна Є.О.                       05 березня 2021 року. 
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до супровідного листа Печерського районного суду міста Києві від 11 березня 2021 року на адресу ОСОБА_1 була направлена копія постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року (а.с.11). 
Однак доказів того, що ОСОБА_1 отримала копію постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року матеріали справи не містять. 
З матеріалів справи вбачається, що 15 березня 2021 року та 30 березня 2021 року адвокат Кузьмін Є.О. надсилав на електронну адресу Печерського районного суду міста Києва заяви, в яких просив повідомити його про результат розгляду справи, до яких долучив роздруківку із сайту Печерського районного суду міста Києва та роздруківку довідки щодо стану розгляду справи на день подання цих заяв. 
Проте на вказані заяви захисника відповіді судом надано не було.
В апеляційній скарзі захисник вказує, що 01 квітня 2021 року оскаржувана постанова була розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
09 квітня  2021 року адвокат Кузьмін Є.О. в інтересах  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження                 (а.с.25-32).  
Згідно з приписами ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин цей строк за завою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
З урахуванням викладеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи клопотання про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови судді є обґрунтованими, а тому пропущений строк на оскарження постанови  судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року підлягає поновленню.
Щодо доводів апеляційної скарги про скасування постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року та закриття провадження у справі за                    ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,то вони не підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа)  при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 ,  передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.9 а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Висновок судді першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.
Так, винуватість   ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 а) ПДР, за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №400469 від 03 січня 2021 року, в якому встановлено, що 03 січня 2021 року о 01 год 45 хв. у місті Києві по вул. Басейна, 10 ОСОБА_1 керувала автомобілем «NISSAN», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 0,31%. 
- у відомостях, що містяться у тесті на алкоголь «Драгер» стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , з яких слідує, що результат тесту - 0,31 %, тобто, остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння;
- на відеозаписі із нагрудної камери (відеореєстратора) працівника управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснював оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР;
- у даних з акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що такий огляд було проведено у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
З урахуванням того, що свідки є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи, підстав не довіряти їх поясненням, апеляційний суд не вбачає.
Відповідно до постанови КАС Верховного Суду у справі №678/991/17 від 15 листопада 2018 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, та ОСОБА_1 , крім того, їй були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі також не вказала.
Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, під час огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - у ОСОБА_1 виявлено запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук.
Крім того, у даному акті міститься підпис ОСОБА_1 , яким вона засвідчила, що згодна з результатами огляду на стан сп`яніння - проба позитивна 0,31%.
Виявлені працівником поліції 03 січня 2021 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння у розумінні підпунктів 1, 4 пункту 3 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувалися 03 січня 2021 року за участю ОСОБА_1 .
З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що інспектор поліції в присутності двох свідків запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що вона погодилася. Інспектор поліції дістав алкотестер, продемонстрував свідкам та ОСОБА_1 цілісність упаковки мундштука, зробив контрольний забір повітря для перевірки відсутності парів алкоголю в приладі та запропонував водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після проходження огляду на місці зупинки за допомогою технічного засобу ОСОБА_1 не заперечувала результатів проведеного дослідження, якими підтверджено, що вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозаписз нагрудної камери поліцейського є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення. Цей  відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності, оскільки вона не погодилась із результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу та пропонувала проїхати до найближчого медичного закладу, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин, і таких  доказів захисник апеляційному суду не надав.
При цьому апеляційний суд враховує, що пунктом 7 Розділу IІ Інструкції №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Відтак, працівником поліції дотримано положення чинного законодавства та вірно встановлено те, що ОСОБА_1 була у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, факт погодження ОСОБА_1 з результатами тесту підтверджується  актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів.
Доводи апеляційної скарги  про те, що 05 березня 2021 року суддя першої інстанції, у порушення ст.271 КУпАП, проігнорував клопотання адвоката Кузьміна Є.О. про відкладення розгляду справи та  розглянув справу без його  участі і самої  ОСОБА_1 , чим порушив її право на захист та обмежив її у праві на доступ до правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому захисник вважає, що з наведених підстав постанова судді місцевого суду підлягає скасування з прийняттям нової постанови, що відповідає правовій позиції, яка міститься у постанові Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у справі №753/20432/20, не заслуговують на увагу з таких підстав. 
Апеляційний суд враховує, що адвокат Кузьмін Є.О. користуючись процесуальними  правами, як захисник ОСОБА_1., подав в її інтересах апеляційну скаргу на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року, в якій детально виклав доводи щодо її незаконності та необґрунтованості. З метою реалізації права ОСОБА_1 та її захисника на доступ до правосуддя, апеляційний суд поновив строк на апеляційне оскарження постанови і поновив ОСОБА_1 в правах. Під час апеляційного розгляду справи захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Є.О., користуючись процесуальними правами, передбаченими КУпАП, здійснював захист ОСОБА_1 .                           З наведених підстав ОСОБА_1 не була позбавлена права на захист та доступу до правосуддя у суді апеляційної інстанції. 
Що стосується посилання в апеляційній скарзі напостанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у справі №753/20432/20, то апеляційний суд не приймає її до уваги, оскільки вона не має преюдиційного значення для даної справи. Відповідно до вимог чинного законодавства України судами враховуються висновки, які викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 рокує законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга  адвоката Кузьміна Є.О. в інтересах                     ОСОБА_1  підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                      С.М.Верланов