ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/875/20                                                                                         Суддя першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 травня 2021 року                                                                                       м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                        - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Костюк Л.О. та Чаку Є.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
-           визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладене у листі від 26 лютого 2020 року № 2500-0339-9/4705, про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років;  
-           зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), обчисленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, без обмежень її максимального розміру, відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020 року № 27/3-801вих-20; 
-           зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за період з 01 грудня 2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково:
-          визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладене у протоколі відмови в проведенні перерахунку пенсії від 25 лютого 2020 року № 178896, про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;
-          зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 18 лютого 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), обчисленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, без обмежень її максимального розміру, відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020 року № 27/3-801вих-20, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що відповідь Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020  року № 27/3-801вих-20 на запит позивача про розмір грошового забезпечення не є довідкою, у зв`язку з чим не може бути підставою для перерахунку пенсії. Також відповідач звертає увагу на те, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 не приймався нормативно-правовий акт про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Крім того скаржник вважає, що суд першої інстанції неправильно визначив дату, з якої належить здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Додатково відповідач наголошує на відсутності підстав для перерахунку пенсії виходячи з 90 % грошового забезпечення та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову, а доводи відповідача щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії не ґрунтуються на вимогах закону. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року - скасувати в частині зобов`язання відповідача вчинити дії з прийняттям нового рішення в цій часині, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Із 28 грудня 2009 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % суми заробітної плати, що підтверджується протоколом від 18 січня 2010 року № 3300101.  
У подальшому на підставі заяви від 16 жовтня 2014 року позивачу було проведено перерахунок пенсії, після здійснення якого пенсія виплачується в розмірі 70 % суми заробітної плати.  Зазначена обставина підтверджується відповідним розпорядженням. 
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою від 18 лютого 2020 року, в якій просив здійснити перерахунок пенсії і призначити її у розмірі 90 % суми заробітної плати, зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020 року № 27/3-801вих-20. 
Листом від 26 лютого 2020 року № 2500-0339-9/4705 позивача було повідомлено про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 25 лютого 2020 року у задоволенні заяви про перерахунок пенсії від 18 лютого 2020 року було відмовлено. Вказане рішення обґрунтоване тим, що після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 порядок перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не визначений. 
Також у рішенні від 25 лютого 2020 року та листі від 26 лютого 2020 року № 2500-0339-9/4705 зазначається, що згідно з п. 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Не погоджуючись із таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом. 
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен був провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви від 18 лютого 2020 року, документів пенсійної справи, довідки Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020 року № 27/3-801вих-20 та у відповідності до ст. 501   Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), обчисленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», виходячи з розрахунку 90 % від щомісячної (чинної) заробітної плати, без обмежень її максимального розміру.
Колегія суддів не у повній мірі погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Особливості пенсійного забезпеченням працівників органів прокуратури визначалися Законом України «Про прокуратуру» № 1789-XII, а з 15 липня 2015 року визначаються Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII.
На час призначення пенсії ОСОБА_1 - 28 грудня 2009 року положеннями ч. 1 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Також ч. 17 ст. 501 вказаного Закону було визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
У подальшому з 01 жовтня 2011 року порядковий номер вказаної частини ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII було змінено з сімнадцятого на вісімнадцятий. 
З 15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII, що прийнятий 14 жовтня 2014 року. Одночасно Закон України «Про прокуратуру» № 1789-XII був визнаний таким, що втратив чинність, крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 462, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч.ч. 3, 4, 6, 11 ст. 501, ч. 3 ст. 512, ст. 53 щодо класних чинів.
Отже, починаючи з 15 липня 2015 року ч. 18 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, що визначала підстави для перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, втратила чинність. Натомість порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури був визначений у ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII. 
На час набрання чинності вказаним Законом ч. 20 ст. 86 передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
З 01 січня 2015 року положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правовий акт, яким були б визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). 
Одночасно Конституційний Суд України вказаним рішенням визначив, що ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції. 
Отже, з 13 грудня 2019 року ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII діє у редакції, згідно з якою раніше призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам відповідних категорій, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. 
Із заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_1 звернувся у лютому 2020 року, тобто після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019. 
Разом із заявою позивач надав лист Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020  року № 27/3-801вих-20, в якому зазначені відомості про заробітну плату начальника відділу у складі управління Генеральної прокуратури України за грудень 2017 року. Розмір посадового окладу, згідно з вказаним листом, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».
Вирішуючи питання про те, чи є вказана постанова Кабінету Міністрів України тим рішенням про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, яке дає право на перерахунок пенсії позивача, колегія суддів прийшла до таких висновків. 
Положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, які визначають таку підставу для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати прокурорським працівникам відповідних категорій, які проходять службу в органах і установах прокуратури, відновили свою дію 13 грудня 2019 року. 
У період з 01 січня 2015 року та до прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 матеріально-правові підстави для перерахунку пенсії прокурорським працівникам визначені не були, а пенсії відповідним категоріям пенсіонерів не перераховувалися. 
Як раніше зазначалося, перерахунок пенсії ОСОБА_1 востаннє було проведено з 01 листопада 2014 року. 
Постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» хоч і була прийнята до ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019, проте встановлює більший розмір посадового окладу для начальника відділу у складі управління Генеральної прокуратури України у порівнянні з тим, із якого позивачу було визначено розмір пенсії на час звернення до суду з цим позовом. 
Довідка про заробітну плату, обчислену згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675, надає позивачу право на отримання пенсії у більшому розмірі, ніж він отримував на час прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019. 
У зв`язку з цим колегія суддів приходить до висновку про те, що прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675 та рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 у своїй сукупності є тими обставинами, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Також колегія суддів враховує, що справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 відповідає ознакам типової справи, що визначені в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразковій справі № 560/2120/20, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року. 
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Велика Палата Верховного Суду під час розгляду зразкової справи визнала необґрунтованими твердження пенсійного органу про той факт, що для реалізації пенсіонерами права на перерахунок пенсії, визначеного  ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»  (у редакції, що діє з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, зазначивши, що на момент прийняття  Конституційним Судом України відповідного рішення  вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року. Крім того було враховано, що постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657  є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».
Перевіряючи обґрунтованість вимог позивача щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату, що викладена у формі листа Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020 року № 27/3-801вих-20, колегія суддів прийшла до таких висновків. 
Форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію було визначено постановою Правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах N 2а-8893/12/2670, N 2а-4753/09/2670». 
Разом з тим, постановою Правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року № 15-02 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1», яка набрала чинності з 02 вересня 2016 року, форму вказаної довідки було виключено. 
Відтак, станом на 14 лютого 2020 року були відсутні підзаконні нормативно-правові акти, які визначали форму довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії, порядок її оформлення і видачі. 
У подальшому Офісом Генерального прокурора спільно з Міністерством соціальної політики листом від 25 лютого 2020 року № 1416/0/196-20 було погоджено порядок дій при перерахунку пенсій працівникам органів, у тому числі визначено форму довідки про складові заробітної плати. 
Колегія суддів враховує, що зазначений лист не є нормативно-правовим актом, а також був підписаний вже після отримання позивачем довідки про заробітну плату у формі листа Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020 року № 27/3-801вих-20. 
Під час розгляду і вирішення цієї справи колегія суддів виходить з того, що в Офісу Генерального прокурора не було підстав для відмови у видачі позивачу довідки для перерахунку пенсії з підстав відсутності затвердженої форми, а викладена у довільній формі інформація про заробітну плату могла бути використана відповідачем для перерахунку пенсії. 
Так, правомірність дій органів прокуратури щодо відмови у видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсії за вказаного правового регулювання була предметом розгляду в зразковій справі № 825/506/18 (Пз/9901/16/18).
Правова позиція Верховного Суду щодо можливих варіантів правомірних дій під час розгляду заяв про видачу довідки про заробітну плату, яка викладена у рішенні від 22 березня 2019 року в зразковій справі № 825/506/18 (Пз/9901/16/18), що залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року полягає, зокрема, у тому, що:
-          якщо на час звернення із заявою про видачу довідки про заробітну плату непрацюючий пенсіонер органів прокуратури аргументує своє прохання бажанням здійснити перерахунок пенсії за вислугу років на підстави  закону, який діє й передбачає право, умови та підстави її перерахунку, таку довідку зобов`язаний видати той орган прокуратури, в якому до виходу на пенсію працював заявник;
          -          якщо непрацюючий пенсіонер органів прокуратури звертається до органу прокуратури із заявою видати довідку відповідної форми та змісту про заробітну плату, необхідну для перерахунку пенсії за вислугу років, за умови, коли закон про право, форми і види пенсійного забезпечення на час звернення із заявою не передбачає підстав, умов та порядку перерахунку пенсії і у зв`язку з цим не встановлює загальнообов`язкових положень про форму, зміст і механізм її видання, відмова органу прокуратури видати таку довідку не є протиправною;
          -          якщо пенсіонер органів прокуратури просить видати довідку про заробітну плату за умови, коли матеріальний закон про право, форми і види пенсійного забезпечення передбачає право, підстави, розмір та види складових перерахунку пенсії, але не унормовує порядок видачі довідки про заробітну плату, відмова у видачі такого документа із посиланням на відсутність нормативного акту про порядок і умови видачі довідки має визнаватися протиправною, оскільки право на перерахунок пенсії не може і не має залежати від механізму його реалізації.
Враховуючи те, що починаючи з 13 грудня 2019 року матеріальний закон передбачає право та підстави для перерахунку пенсії, але не унормовує порядок видачі довідки про заробітну плату, колегія суддів приходить до висновку, що в Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не було перешкод для врахування під час розгляду заяви позивача від 18 лютого 2020 року довідки про заробітну плату, що викладена у формі листа Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020 року № 27/3-801вих-20. 
Стосовно доводів відповідача про те, що суд першої інстанції неправильно визначив дату, з якої виникає право на перерахунок пенсії, колегія суддів зазначає, що за правилами ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. 
Як раніше зазначалося, підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 виникли 13 грудня 2019 року, у зв`язку з цим колегія суддів вважає, що позивач має право на виплату різниці в пенсії за минулий час починаючи з 01 січня 2020 року - першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Та обставина, що із заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_1 звернувся 18 лютого 2020 року не впливає на дату, з якої в нього виникло право на отримання пенсії у більшому розмірі. 
Суд першої інстанції зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 18 лютого 2020 року - дали звернення із заявою про перерахунок пенсії. 
ОСОБА_1 з апеляційної скаргою на рішення суду від 22 травня 2020 року в частині визначення дати, з якої належить здійснити перерахунок пенсії - не звертався. 
У свою чергу відповідач наполягає на тому, що при зверненні з відповідною заявою 18 лютого 2020 року позивач набуває право на перерахунок пенсії з першого числа наступного місяця - 01 березня 2020 року. Такі доводи ґрунтуються на положеннях ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
За змістом вказаної норми права у разі виникнення права на підвищення пенсії перерахунок проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. 
Разом з тим, ОСОБА_1 отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, а не Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Положеннями ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII визначені особливості визначення дати, з якої пенсіонер набуває право на перерахунок пенсії, які є відмінними від визначених у ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
За умови врегулювання спірних правовідносин Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, підстави для застосування під час визначення дати, з якої належить здійснити перерахунок пенсії, положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є необґрунтованим.
Рішенням суду від 22 травня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, без обмежень її максимального розміру. 
Колегія суддів враховує, що згідно з правовою позицією, що викладена в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразковій справі № 560/2120/20, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року, ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657. Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Верховний Суд врахував, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання  рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
З матеріалів справи вбачається, що обставини справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 у зазначеній частині відповідають обставинам, що мали місце під час розгляду зразкової справи № 560/2120/20. 
Так, за результатами розгляду заяви позивача від 18 лютого 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняло рішення від 25 лютого 2020 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії з посилання на те, що після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 порядок перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» визначений не був. У якості підстав для відмови в проведенні перерахунку пенсії відповідач також зазначив п. 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Натомість питання щодо наявності підстав для обчислення пенсії виходячи із 90 відсотків суми заробітної плати та проведення виплати без застосування обмеження максимального розміру пенсії відповідачем не вирішувалося. 
Отже, предметом спору в цій справі є саме наявність чи відсутність підстав, передбачених ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі його заяви від 18 лютого 2020 року і доданих до неї документів. В той час як питання щодо відсоткового співвідношення пенсії до заробітної плати, а також щодо застосування обмежень у розмірі пенсії є похідними і підлягають вирішенню вже після підтвердження права позивача на перерахунок пенсії. 
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 20 травня 2021 року у справі № 420/2884/20, у випадку, якщо відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, спір щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром - не виникає. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку пенсії за вислугу років на виконання рішення  суду в цій справі, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні відповідних позовних вимог судам слід було відмовити.  
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за вислугу років виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати та без обмежень її максимального розміру належить відмовити з тих підстав, що вони заявлені передчасно. 
Колегія суддів враховує, що згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 22 грудня 2020 року № 5086-5275/С-02/8-2500/20 та рішення про перерахунок пенсії з 01 жовтня 2020 року за результатами розгляду заяви від 06 листопада 2020 року позивачу було проведено перерахунок пенсії та визначено її розмір виходячи з 60 відсотків від суми заробітної плати, зазначеної у довідці Чернігівської обласної прокуратури від 28 жовтня 2020 року № 21-243. Розмір пенсії, розрахованої у такий спосіб, становив 49924 грн 81 коп. Проте у зв`язку із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії сума до виплати складає з 01 жовтня 2020 року - 17120 грн 00 коп., з 01 грудня 2020 року - 17690 грн 00 коп. 
Разом з тим, такі обставини є новими та виникли вже після розгляду і вирішення цієї справи судом першої інстанції. 
У разі незгоди з діями та рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за результатами розгляду заяви від 06 листопада 2020 року, ОСОБА_1 не позбавлений можливості оскаржити їх, звернувшись до суду із новим адміністративним позовом. 
З огляду на викладене колегія суддів, здійснивши апеляційний перегляд рішення суду від 22 травня 2020 року за правилами ст. 308 КАС України, приходить до таких висновків:
- Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 у позивача виникло право на перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури»;
- Довідка про заробітну плату, викладена у формі листа Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020 року № 27/3-801вих-20, є належним документом, який міг бути використаний для перерахунку пенсії;
- При визначенні дати, з якої належить провести відповідний перерахунок, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, проте рішення суду від 22 травня 2020 року в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 18 лютого 2020 року замість 01 січня 2020 року позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалося;
- Суд першої інстанції в якості матеріально-правової підстави для перерахунку пенсії помилково зазначив ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), яка втратила чинність з 15 липня 2015 року, замість ст. 86 Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII;
- Визначивши розмір пенсії позивача у відсотках та вказавши на відсутність підстав для обмеження пенсії максимальним розміром, суд першої інстанції вирішив позовні вимоги, які є передчасними і не пов`язані із захистом порушеного права позивача. 
Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та є підставою для його скасування в частині. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року - скасувати в частині зобов`язання відповідача вчинити дії з прийняттям нового рішення в цій часині.
Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -      
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити частково. 
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 18 лютого 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), обчисленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, без обмежень її максимального розміру, відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020 року № 27/3-801вих-20, з урахуванням раніше виплачених сум - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення адміністративного позову в цій частині:
-          Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 18 лютого 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, обчисленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 14 лютого 2020 року № 27/3-801вих-20, з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                         А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Л.О. Костюк            

                                                                                                    Є.В. Чаку