Головуючий І інстанції: Бондарєва І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 р. 	Справа № 645/1894/16-а	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2021, бул. Б.Хмельницького, 32/38, м. Харків, Харківська, 61099 по справі № 645/1894/16-а
за позовом              ОСОБА_1  
до             Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова                    
про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова, в якому просив:
- визнати дії Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області від 11.03.2016 року №18-252 неправомірними;
-зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова здійснити перерахунок щомісячної пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2016  року, виходячи з розрахунку 80% від суми місячного заробітку відповідно до довідки Прокуратури  Харківської області від 11.03.2016 року № 18-252, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року №1789-ХІІ та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.
Постановою  Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.05.2016 позов задоволено частково.
Визнано неправомірними рішення Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова №116 від 15.03.2016 р. про відмову в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки прокуратури Харківської області від 11.03.2016 р. № 18-252.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова   здійснити з 01.03.2016 р. перерахунок щомісячної пенсії    ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 80% від суми місячного заробітку, згідно довідки прокуратури Харківської області від 11.03.2016 р. № 18-252, відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції від 05.11.1991 р., та здійснити відповідні виплати з врахуванням виплачених сум.
12.01.2021 до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла заява про роз`яснення вищезазначеного судового рішення, в якій відповідач просив роз`яснити  його в частині визначення максимального розміру пенсії при здійсненні перерахунку.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова суду від 22 лютого 2021 року заяву Головного управління Пенсійного фонду України про роз`яснення судового рішення - задовілено. Роз`яснено, що постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.05.2016 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії – Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова зобов`язано здійснити з 01.03.2016 р. перерахунок щомісячної пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 80% від суми місячного заробітку, відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції від 05.11.1991 р. та положень частини 20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII в первинній редакції, без обмеження максимального розміру пенсії.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив її скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні вказаної заяви.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Приймаючи спірну ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що під час вирішення справи по суті судом було враховано, що відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції від 05.11.1991 р. та положень частини 20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII в первинній редакції не було передбачено обмеження максимального розміру пенсії працівникам прокуратури.
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Питання роз`яснення судового рішення регулюються ст.254 КАС України.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Тобто роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.
Як роз`яснив Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду (пункт 19).
Таким чином, підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Виходячи з викладеного, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з даним позовом до суду ОСОБА_1 просив визнати дії Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області від 11.03.2016 року №18-252 неправомірними та зобов`язати останнього здійснити перерахунок щомісячної пенсії позивача, починаючи з 01.01.2016  року, виходячи з розрахунку 80% від суми місячного заробітку відповідно до довідки Прокуратури  Харківської області від 11.03.2016 року № 18-252, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року №1789-ХІІ та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.
Також, суд першої інстанції, частково задовольняючи позов лише визнав протиправними дії ГУПФУ щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області від 11.03.2016 року №18-252 неправомірними та зобов`язав відповідача провести ОСОБА_1  перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2020 року відповідно до ст.81, ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру»,  ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України»  в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою, з урахуванням виплачених сум.
Висновків щодо неправомірності спірного обмеження пенсії рішення суду першої інстанції не містило.
З наведеного вбачається, що ні в позовній заяві, зокрема, її прохальній частині, ні в резолютивній частині рішення суду першої інстанції не зазначено та, відповідно, не вирішувались правовідносини щодо законності обмеження пенсії позивача на рівні десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, натомість дані спірні правовідносини стосувались виключно перерахунку пенсії позивача, як такого.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи було порушено норми процесуального права, а тому, відповідно до ст.317 КАС України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.
Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2021 по справі № 645/1894/16-а  скасувати.
Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про роз`яснення постанови  Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.05.2016 по справі 645/1894/16-а залишити без задоволення . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає . 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко    І.С. Чалий