КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

   Апеляційне провадження                                                                     Доповідач - Кулікова С.В.
   № 33/824/1672/2021

                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                       Справа № 381/3247/20
    
01 квітня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1   визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-
в с т а н о в и в:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №509420 від 12 грудня 2020 року вбачається, що 12 грудня 2020 року о 13 год. 30 хв. в смт. Кожанка по вул.. Шевченка, 86, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ АС-G 3302 АХХ-1, д.н.з. НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував безпечної обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, чим допустив занос транспортного засобу виїхавши на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з авто ЗАЗ 1100308-44, д.н.з. НОМЕР_2 , який їхав на зустріч, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3.б, 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.
Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1   звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову від 16.02.2021 року та направити матеріали адміністративного провадження на доопрацювання до Фастівського відділення поліції Васильківського ВПГУ НП у Київській області. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до протоколу серії ДПР 18 № 509420 про адміністративне правопорушення, зазначено, що ОСОБА_1 нібито порушив пункти 23.6 та 12.1 ПДР , проте жодного порушення даних пунктів ПДР з його боку не було.
Вказував на те, що посилання суду в оскаржуваній постанові на те, що ОСОБА_1 , допустив занос транспортного засобу виїхавши на смугу зустрічного руху не відповідає дійсності, та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, оскільки ОСОБА_1 до зіткнення, керування транспортним засобом було відновлено та автомобіль повернуто до своєї смуги.
Посилався на те, що при складенні протоколу та схеми ДТП працівниками патрульної поліції було порушено вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Стверджував, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок виїзду автомобіля ЗАЗ 110308-44, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 на смугу зустрічного руху, де і відбулося зіткнення, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Захисник ОСОБА_1 - Сандугей І.В. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги  та просив її задовольнити.
Представник потерпілого ОСОБА_2 - Ничик А.В. проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - Сандугея І.В., та захисника ОСОБА_2 - Ничик А.В. , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги,  вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно зі ст.  245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.3 б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно з положеннями ст.ст.278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити чи  було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає  вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, достовірно встановив факт вчинення та вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується  протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №509420  від 12.12.2020 року; схемою місця ДТП; наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , поясненнями працівника поліції наданими в судовому засіданні в суді першої інстанції.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вважав доведеним факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3б), п.10.1 Правил дорожнього руху, правильно кваліфікував його дії за ст.124 КУпАП та правомірно прийшов до висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративних правопорушень не встановлено та ОСОБА_1 не надано.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до протоколу серії ДПР 18 № 509420 про адміністративне правопорушення, зазначено, що ОСОБА_1 нібито порушив пункти 23.6 та 12.1 ПДР, проте жодного порушення даних пунктів ПДР з його боку не було, суд вважає безпідставними, оскільки у протоколі зазначено, про порушення ним пунктів 2.3 б) та 12.1 ПДР.
Посилання суду в оскаржуваній постанові на те, що ОСОБА_1 , допустив занос транспортного засобу виїхавши на смугу зустрічного руху не відповідає дійсності, та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, оскільки ОСОБА_1 до зіткнення, керування транспортним засобом було відновлено та автомобіль повернуто до своєї смуги є обґрунтованим, та підтверджується поясненнями написаними власноручно ОСОБА_1 , які долучені до протоколу, в яких він зазначив, що на слизькій дорозі його автомобіль занесло на зустрічну смугу руху, намагаючись відновити керування транспортним засобом та повернути автомобіль на свою смугу руху переключив передачу з вищої на нищу, частково відновивши керування своїм транспортним засобом здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ. Зіткнення відбулося на середині дороги його передньою лівою стороною автомобіля та лівою передньою стороною автомобіля, тому доводи апеляційної скарги в цій частині спростовуються наявними в матеріалах справи поясненнями.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що при складенні протоколу та схеми ДТП працівниками патрульної поліції було порушено вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції від 16 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП, та застосовано стягнення у виді штрафу, що становить 340,00 грн. - залишити без змін.
 
Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

              Суддя
Київського апеляційного суду                                                   Кулікова С.В.