ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року	Львів	Справа № 460/5514/20 пров. № А/857/8893/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року, головуючий суддя – Дудар О.М., ухвалене у м. Рівне, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій,-

                                                    В С Т А Н О В И В:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 20.05.1991 року по 29.03.1993 року, з 24.05.1994 року по 20.02.1995 року, з 04.05.1995 року по 01.02.1999 року, з 27.04.2000 року по 27.06.2000 року, з 28.06.2000 року по 18.10.2000 року, з 01.11.2000 року по 08.12.2008 року, з 01.07.2014 року по 01.08.2015 року; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 01.06.2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 5 березня 2020 року пенсію на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 20.05.1991 року по 29.03.1993 року, з 24.05.1994 року по 20.02.1995 року, з 04.05.1995 року по 01.02.1999 року, з 27.04.2000 року по 27.06.2000 року, з 28.06.2000 року по 18.10.2000 року на Мар`янівському склозаводі та з 01.11.2000 року по 08.12.2008 року, з 01.07.2014 року по 01.08.2015 року у ВАТ "Рокитнівський склозавод"; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80грн.
04.03.2021 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.
Додатковим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №460/5514/20 задоволено; ухвалено додаткове рішення в адміністративній справі №460/5514/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області  про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн. 
Не погоджуючись з вищезазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі. 
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що інформація, яка міститься в акті приймання – передачі виконаних послуг з надання правничої допомоги не може вважатись тим розрахунком виконаних робіт адвокатом, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України).
Як передбачено ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі “Баришевський проти України”, від 10 грудня 2009 року у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12 жовтня 2006 року у справі “Двойних проти України”, від 30 березня 2004 року у справі “Меріт проти України”, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
З матеріалів справи видно, що на підтвердження стягнення правничої допомоги представником позивача долучено: договір про надання правової (правничої) допомоги від 03.07.2020 року, акт приймання-передачі виконаних послуг до договору від 03.07.2020 року №03/07/2020 року, квитанції від 06.07.2020 року №0.0.1758735819.1 та від 12.08.2020 року №0.0.1797886737.1 про сплату гонорару за договором про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 року.
Беручи до уваги зміст виконаних робіт (наданих послуг), суд вважає, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є неспівмірними та завищеними, оскільки п. 5 акта приймання-передачі виконаних послуг до договору від 03.07.2020 року №03/07/2020 передбачено складання проекту клопотання про видачу рішення, видачу виконавчого листа.
Однак, в матеріалах справи відсутнє вказане клопотання.
Також колегія суддів зазначає, що п. 6 акта приймання-передачі виконаних послуг до договору від 03.07.2020 року №03/07/2020 передбачено моніторинг руху справи у суді, що не може відноситись до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявні всі підстави для зменшення розміру судових витрат, а доводи апеляційної скарги щодо неправомірності оскарженого додаткового рішення є частково підставними та заслуговують на увагу.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у додатковому рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що додаткове судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким заяву про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково, додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі №460/5514/20 – скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №460/5514/20 задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (код ЄДРПОУ – 21084076) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3800 (три тисячі вісімсот) гривень. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький