ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/20215/16
адміністративне провадження № К/9901/29498/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Тацій Л.В., 
суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г., -
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року (прийняте судом у складі судді Добрівської Н.А.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді Єгорової Н.М., суддів: Сорочка Є.О., Федотова І.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Авіатехсервіс» (далі - ТОВ «Компанія Авіатехсервіс») до Мін`юсту, треті особи: ОСОБА_1 , державний реєстратор Комунального підприємства «Солом`янка сервіс» Новік Наталія Юріївна, про визнання протиправним та скасування наказу від 15 грудня 2016 року №  3675/15, -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2016 року ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» звернулося до суду з позовом, у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 грудня 2016 року №  3675/5;
- зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення реєстраційних дій №13391070005008981 та №13391050004008981 від 26 вересня 2016 року, скасованих на підставі наказу Міністерства юстиції України «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 грудня 2016 року №3675/5.
На обґрунтування вимог зазначало, що розгляд скарги відбувся із порушенням встановленої законодавством процедури та з порушенням принципів об`єктивності та добросовісності, крім того, було порушено право позивача на участь у прийнятті рішення, а відтак спірний наказ, який було прийнято за наслідками розгляду скарги підлягає скасуванню.
Зокрема, позивач посилався на порушення його права бути присутнім під час розгляду скарги відповідачем, оскільки не був завчасно повідомлений про засідання Комісії. Також на безпідставність висновків відповідача щодо пропуску триденного строку повідомлення державного реєстратора про прийняте рішення відносно внесення змін до установчих документів та призначення нового директора, оскільки документи були подані 23 вересня 2016 року щодо рішення, прийнятого 20 вересня 2016 року. Наведені обставини відповідачем при прийняті оскаржуваного наказу не були прийняті до уваги.
Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Мін`юсту від 15 грудня 2016 року за №3675/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 02 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що, вимоги позивача стосуються лише наказу Мін`юсту та обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем процедури розгляду скарги, що призвело до порушення права позивача бути належним чином повідомленим про розгляд скарги та про її зміст для надання своєї письмової позиції з цього приводу, тому питання правомірності дій державного реєстратора та обґрунтованість висновків Комісії у даній справі оцінці не підлягають.
Суди встановили, що відповідачем не було належним чином повідомлено позивача про дату, час і місце осіб, запрошених до розгляду скарги ОСОБА_1 та не дотримано вимоги пункту 11 Порядку   розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №  1128 (далі - Порядок № 1128), отже порушено встановлену чинним законодавством процедуру прийняття рішення, внаслідок чого позивача було позбавлено можливості взяти участь у розгляді скарги, що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу міністерства та наявність правових підстав для його скасування.
Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог суди зазначили, що у разі набрання рішенням законної сили позивач не позбавлений права на звернення до органу реєстрації з вимогою про внесення до Єдиного державного реєстру відповідних відомостей, а тому вимога про зобов`язання відповідача поновити реєстраційні дії є  передчасною.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
25 жовтня 2019 року Мін`юст звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить судові рішення, постановлені у цій справі, скасувати у частині задоволення позовних вимог і ухвалите нове у цій частині - про відмову у задоволенні позову.
У скарзі зазначає, що суди неправильно застосували норми матеріального права та допустили порушення норм процесуального права.
Посилається на те, що Мін`юстом дотримано вимоги Порядку №  1128, зокрема на виконання підпункту 3 пункту 10 Порядку 28 листопада 2016 року о 16 годині 51  хвилини копію скарги було надіслано на електронну адресу ТОВ «Компанія Авіатехсервіс». Звертає увагу на те, що обов`язку щодо перевірки інформації чи отримала повідомлення заінтересована особа про засідання Комісії на ту чи іншу дату разом із копією відповідної скарги не передбачено чинним законодавством.
Зазначає, що процесуальні норми є вторинними в порівнянні з матеріальними, оскільки призначення процесуальних норм полягає в забезпеченні реалізації матеріальних норм. 
Оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем у межах наданої йому компетенції та не є таким, що порушує права та інтереси позивача шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, тому відповідно можна дійти висновку про відсутність підстав для визнання його протиправним та скасування.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 жовтня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Бучик А.Ю., Стеценко С.Г., скаргу передано судді-доповідачу.
Верховний Суд ухвалою від 29 жовтня 2019 року відкрив касаційне провадження.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
20 вересня 2016 року загальними зборами учасників ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» було прийнято рішення № 20-09/16, згідно з яким було звільнено директора ОСОБА_1 та призначено ОСОБА_2 директором Товариства.
На підставі вказаного рішення 26 вересня 2016 року проведені реєстраційні дії про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (№  13391050004008981) та про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (№ 13391070005008981).
При цьому, ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення (дії) держреєстратора, в якій, посилаючись на пропущений Товариством строк повідомлення органу, що провів реєстрацію про внесення змін до установчих документів для внесення відповідних змін до державного реєстру.
Судом було встановлено, що 29 листопада 2016 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 . Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Комісія) складено висновок.
На підставі згаданого висновку Комісія вирішила: скаргу ОСОБА_1 від 24 жовтня 2016 року задовольнити частково; скасувати реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 26 вересня 2016 року № 13391050004008981 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та № 13391070005008981 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведені державним реєстратором комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Новік Н.Ю. стосовно ТОВ «Компанія Авіатехсервіс».
Крім того, 15 грудня 2016 року Мін`юстом видано наказ за № 3675/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яким відповідно до пунктів 3, 7 частини першої статті 27, пункту 5 частини першої статті 28, частини шостої статті 34 Закону України від 15 травня 2003 року №  755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон №  755-IV) та Порядку №  1128, наказано скаргу ОСОБА_1 від 24 жовтня 2016 року задовольнити частково; скасувати реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 26  вересня 2016 року №13391050004008981 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та № 13391070005008981 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведені державним реєстратором комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Новік Н.Ю. стосовно ТОВ «Компанія Авіатехсервіс».
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.
Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
Відповідно до  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС)  у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, завданням адміністративного судочинства визначала захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 3 КАС  у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до частини другої  статті 4 КАС  у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
За правилами частини першої  статті 17 КАС  у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої  статті 3 КАС).
Наведене узгоджується і з положеннями статей  2,  4,  19 КАС  у чинній редакції, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судом першої інстанції належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою позивача з наказом Мін`юсту від 15.12.2016 №  3675/5 про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, звернення позивача до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту його корпоративних прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.
Ураховуючи те, що позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом спору між юридичною особою (ТОВ «Компанія Авіатехсервіс») та її засновником ( ОСОБА_1 ) щодо діяльності та управління зазначеної юридичної особи (щодо змін до установчих документів та змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах внаслідок звільнення директора ОСОБА_1 та призначення ОСОБА_2 директором Товариства), колегія суддів Верховного Суду, не зважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
За змістом частини першої  статті 12 Господарського процесуального кодексу України  (далі - ГПК; у редакції, чинній на час звернення з позовом) господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів.
З огляду на викладене, Верховний Суд вважає, що спір у справі не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами  ГПК.
Відповідно до частини першої статті 354 КАС Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями  238,  240  цього  Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених  статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
Керуючись статтями 343, 349, 354, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019  року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02  жовтня 2019 року скасувати.
Провадження у справі №  826/20215/16 закрити.
Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду та що він вправі протягом десяти днів з дня отримання ним копії відповідної постанови звернутися до касаційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                А.Ю. Бучик 
                                                                                          С.Г. Стеценко