Постанова
    Іменем     України
 
Єдиний унікальний номер справи 760/673/21	 	
Номер провадження 33/824/2172/2021	
Головуючий у суді першої інстанції Л.М. Ішуніна 	
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач        	
23 квітня 2021 року                                                                                             місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., за участю представника Київської митниці Держмитслужби Глущенко Наталії Вікторівни, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Київської митниці Держмитслужби на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року про притягнення відправника міжнародного поштового відправлення громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), адреса: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених ст.472 Митного Кодексу України, -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року провадження відносно громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), адреса: АДРЕСА_1 ) у справі про порушення митних правил, передбачених статтею 472 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил від 31 грудня 2020 року №1988/10000/20 товар - карбюратор до мотоцикла з маркуванням «CVK KEIHIN 13 DA LJW» у кількості 1 шт повернуто громадянину ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ).
Судом було встановлено, що 23 грудня 2020 року в зону діяльності Київської митниці Держмитслужби, сектор митного оформлення «Преміум Пакет» митного посту «Київ-центральний» ЗМК ММПО ТОВ «Преміум Пакет ГМБХ ЕНД КО.КГ», місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул. Червоноткацька 88, надійшло міжнародне поштове відправлення за міжнародною поштовою декларацією CN 23 від 16 грудня 2020 №CS2200869272CN, на адресу: 03056 м. Київ, вул. Олекси Тихого, 2, 24, отримувач - громадянка ОСОБА_3 , яке мало містити, згідно інформації зазначеної відправником, «карбюратор» в кількості 2 шт. При митному огляді вказаного міжнародного відправлення, крім заявлених товарів, виявлено товар - карбюратор до мотоцикла з маркуванням «CVK KEIHIN 13 DA LJW» у кількості 1 шт, інформація про який відсутня в міжнародній поштовій декларації CN 23 від 16 грудня 2020 року, що підтверджується протоколом про порушення митних правил від 31 грудня 2020 року №1988/10000/20.
Закриваючи провадження у справі відносно громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) суддя районного суду дійшов висновку, що в діях відправника міжнародного поштового відправлення не вбачається ознак такого діяння, яке є порушенням митних правил, передбаченим ст.472 МК України, оскільки виявлені товари знаходилися без приховування у вкладенні міжнародного поштового відправлення та не мають ознак комерційного призначення, а відправник міжнародного поштового відправлення не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з постановою суду, Київська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накласти на нього стягнення відповідно до санкції ст.472 МК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що постанова судді районного суду є необґрунтованою, оскільки вина ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) була доведена в ході провадження у справі та підтверджується наявним матеріалами справи, якими встановлено, що вказана особа відповідно до вимог закону належним чином не зазначила відомості про переміщуваний товар щодо його кількості, а тому ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) у даному випадку є суб`єктом адміністративної відповідальності.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), неявка якого, з огляду на положення ст.294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду.
Заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби Глущенко Н.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її з викладених підстав, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, згідно п.3 ч.1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 Митного кодексу України).
Стаття 489 МК України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
На думку апеляційного суду, суддя суду першої інстанції при розгляді справи, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним доказам у справі, прийшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, відповідальність за яке настає у разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, виходячи з наступного.
Згідно ст.472 МК України відповідальність настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Згідно п.5 ч.8 ст.257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема відомостіпро товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в)торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно зУКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (занаявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість укілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.
Згідно ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для справи.
Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.
При розгляді справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) дані вимоги закону суддею місцевого суду були дотримані і висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, відповідає матеріалам справи.
За диспозицією ст.472 МК України відповідальність настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, є способом недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України. При цьому, об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні дій, спрямованих на незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар, а суб`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність прямого умислу особи на недекларування товарів.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, характеризується як умислом, так і необережністю.
Правила переміщення (пересилання) міжнародних поштових та експрес-відправлень через митний кордон України визначено ст.ст.233-237 МК України.
Частиною 7 ст.233 МК України визначено, що міжнародні поштові (крім тих, що переміщуються через територію України транзитом) та експрес-відправлення переміщуються через митний кордон України після здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, що знаходяться в цих відправленнях.
Згідно з ч.2 ст.234 МК України, товари (за винятком підакцизних), що переміщуються (пересилаються) на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одній депеші від одного відправника у міжнародних поштових відправленнях, на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одному вантажі експрес-перевізника від одного відправника у міжнародних експрес-відправленнях, якщо їх сумарна фактурна вартість перевищує еквівалент 150 євро, оподатковуються митом відповідно до цього Кодексу та податком на додану вартість відповідно до Податкового кодексу України.
Відповідно до ст.236 МК України декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, здійснюється оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником чи декларантом або уповноваженою ним особою.
Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.234, 236 МК України товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.
Частиною 1 ст.257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 5 Всесвітньої поштової конвенції (учиненої в м. Доха 11 жовтня 2012 року) передбачено, що будь-яке поштове відправлення належить відправнику допоки воно не видане адресату.
У поштових регламентах («Регламент поштових посилок» та «Регламент письмової кореспонденції», заключні протоколи, Берн , 2013 р., ст.ст. РП 125, РП 151, РК 125, РК 156) зазначено: кожне відправлення повинно мати митну декларацію (CN 22, CN 23, бланка-пачки CP 72) із обов`язковим зазначенням прізвища та адреси відправника; вкладення відправлення має бути детально вказано в митних деклараціях CN 22, CN 23, бланка-пачки CP 72, а зазначення вкладення назвами загального характеру не допускаються; за заповнення декларації несе відповідальність виключно відправник відправлення.
Положеннями п.3 ч.1 ст.196 МК України встановлено, товари що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом, не можуть бути пропущені через митний кордон України.
Згідно протоколу про порушення митних правил від 31 грудня 2020 року №1988/10000/20 23 грудня 2020 в зону діяльності Київської митниці Держмитслужби, сектор митного оформлення «Преміум Пакет» митного посту «Київ-центральний» ЗМК ММПО ТОВ «Преміум Пакет ГМБХ ЕНД КО.КГ», місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул. Червоноткацька 88, надійшло міжнародне поштове відправлення за міжнародною поштовою декларацією CN 23 від 16 грудня 2020 року № CS2200869272CN, на адресу: 03056 м. Київ, вул. Олекси Тихого, 2, 24, отримувач - гр. ОСОБА_3 , яке мало містити, згідно інформації зазначеної відправником, «карбюратор» в кількості 2 шт. При митному огляді міжнародного відправлення, з використанням технічних засобів контролю, посадовою особою митниці у відправленні, крім заявлених товарів, виявлено товар - карбюратор до мотоцикла з маркуванням «CVK KEIHIN 13 DA LJW»-1 шт, інформація про який відсутня в міжнародній поштовій декларації CN23 від 16 грудня 2020, який підлягав обов`язковому письмовому декларуванню.
Відповідно до службової записки головного державного інспектора сектору митного оформлення (Преміум Пакет) митного поста «Київ-центральний» ОСОБА_6 вартість предмету митного правопорушення становить 734,76 грн.
Згідно ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
В контексті норм 458 та 487 МК України, а також ст. 2, 9 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.
За змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Оскільки особою, уповноваженою на складання протоколу про порушення митних правил, належних та допустимих доказів існування такої особи як ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) не надано, тому висновок судді про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у зв`язку з відсутністю такої обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення як суб`єкт, ґрунтується на матеріалах справи.
Та обставина, що у товаросупровідних документах міжнародного відправлення зазначено ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) його відправником, не є достатньою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять жодних відомостей про існування такої особи, підпису особи від імені якої було складено та відправлено міжнародне відправлення, а також про обізнаність такої особи про складання відносно нього протоколу про порушення митних правил. У товаросупровідних документах відсутні дані документа, на підставі якого було встановлено особу відправника - ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ). Крім того, у митній декларації серед відомостей відправника окрім прізвища ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) наявні відомості про компанію - Business. Суд позбавлений можливості встановити, що адреса вказана у декларації є адресою ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), а не компанії Business і хто конкретно є відправником: ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) як фізична особа чи компанія Business як юридична особа.
Оскільки апеляційна скарга не містить доводів щодо спростування висновків судді першої інстанції щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) дійсно містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України, апеляційним розглядом вичерпані всі визначені законом можливості для з`ясування обставин справи та на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.
Проте апеляційний суд зазначає, що не ґрунтується на вимогах митного законодавства висновок судді районного суду про те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, може бути лише резидент, оскільки ст.265 МК України передбачена можливість виступати декларантами і фізичним особам -нерезидентам.
Приймаючи до уваги викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді суду першої інстанції про закриття провадження у справі є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, а тому залишає постанову без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
 
Керуючись ст. 530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя