Ухвала 
                           
14 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 136/219/18
провадження № 61-7943св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке», процесуальним правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 04 січня 2019 року у складі судді Стадника С. І. та постанову Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року у складі колегії суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В., Стадника І. М., 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» (далі - ТОВ «Прилуцьке») про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.
Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 04 січня 2019 року позов задоволено.
Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Прилуцьке» 21 липня 2014 року, про передачу в оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0445 га (кадастровий номер 0522284000:03:000:0041), що розташована на території Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області.
Стягнуто з ТОВ «Прилуцьке» на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 4 290,00 грн, а також судовий збір у сумі 704,80 грн.
На рішення місцевого суду ТОВ «Прилуцьке» подало апеляційну скаргу.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 04 січня 2019 року залишено без змін.
У квітні 2019 року ТОВ «Прилуцьке» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким застосувати строк позовної давності та у зв`язку з цим у позові відмовити; стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати у розмірі 1 410,00 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції, надіслано учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено їм право подати відзив на касаційну скаргу. 
У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року зупинено дію рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 04 січня 2019 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року до закінчення касаційного провадження. 
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року до участі в справі залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група» (далі - ТОВ «СХК «Вінницька промислова група») як правонаступника ТОВ «Прилуцьке».
Відзив на касаційну скаргу не надходив. 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів. 
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            С. Ю. Мартєв 
 
                                                                                                                        В. А. Стрільчук
 
                                                                                                                        І. М. Фаловська