ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 червня 2021 року           справа №200/307/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

 Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: 
судді-доповідача:          Гаврищук Т.Г., 
суддів:                     Блохіна А.А.,
Сіваченка І.В.,
за участю секретаря судового засідання: Антонюк А.С.,
за участю сторін по справі:
позивач: не прибув,
представника позивача: Орєхова М.В.,
відповідач: не прибув,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника позивача – Орєхова Михайло Володимировича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року (повне судове рішення складено 09 березня 2021 року у м. Слов`янськ) у справі   № 200/307/21-а (суддя в І інстанції  - Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

11 січня 2021 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій щодо неврахування в загальний стаж при перерахунку пенсії періодів роботи з липня 2000 по липень 2008 року у товаристві з обмеженою відповідальністю “Трейд Бейс”, з січня 2013 по грудень 2019 року у товаристві з обмеженою відповідальністю “ВЕНКО” та неврахування довідок по заробітній платі при перерахунку пенсії за періоди: з січня 1986 по грудень 1990 року згідно довідки №022/1082 від 07.2011 року, з січня 1991 по грудень 1995 року, згідно довідки №022/1247 від 09.2011 року, які надані ПАТ “ММК Азовсталь” та скасування рішення №487 від 27.11.2020 року, зобов`язання зарахувати до загального стажу періодів роботи з липня 2000 по липень 2008 року у товаристві з обмеженою відповідальністю “Трейд Бейс”, з січня 2013 по грудень 2019 року у товаристві з обмеженою відповідальністю “ВЕНКО”, зобов`язання зробити перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі з липня 2000 по липень 2008 року у товаристві з обмеженою відповідальністю “Трейд Бейс” та з січня 2013 по грудень 2019 року у товаристві з обмеженою відповідальністю “ВЕНКО”, зробити перерахунок пенсії по заробітній платі з врахуванням довідок по заробітній платі  з січня 1986 по грудень 1990 року, з січня 1991 по грудень 1995 року та зробити нарахування та виплату пенсії з врахуванням спірного стажу та заробітній платі (з урахуванням виплачених сум) з моменту звернення із заявою про перерахунок пенсії, тобто з 25.11.2020 року.                                                                                                                                            Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.11.2020 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Рішенням відповідача від 27.11.2020 року № 487 йому було відмовлено у перерахунку пенсії пенсії та не зараховано до стажу роботи та заробітної плати періоди роботи на території Російської Федерації м.Москва з липня 2000 року по липень 2008 року на підприємстві ТОВ “Трєйд Бейс”, з січня 2013 року по липень 2019 року на підприємстві ТОВ “Венко” та не враховано періоди заробітку на ПАТ “ММК Азовсталь”.
Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки ним надано усі необхідні відповідні документи, які підтверджують періоди його роботи, у зв`язку  з чим, відповідач порушує його право на отримання належної пенсії.                                                                       Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі № 200/307/21-а у задоволенні позову – відмовлено.                                                            Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.                              В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що період роботи позивача з 15.07.2000 р. по 31.07.2008 р. у товаристві з обмеженою відповідальністю «Трейд Бейс» та з 15.01.2013 р. по 22.07.2019 р. у товаристві з обмеженою відповідальністю «ВЕНКО» підтверджується записами трудової книжки. Довідками по заробітній платі для призначення пенсії, виданими товариством з обмеженою відповідальністю «Трейд Бейс» та товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНКО» підтверджено, що позивач дійсно працював на вищезазначених підприємствах та відрахування з її заробітної плати до Пенсійного фонду проводились повністю.                                                                                                              У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення аналогічні тим які викладені у скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Позивач та відповідач до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, виходячи з таких підстав. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.                              
Позивач – ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 виданий Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 08 грудня 1998 року), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії по-інвалідності.                                                                                                                         Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, ОСОБА_1 звернувся через Веб-портал Пенсійного фонду України 25.11.2020 року до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.                                                                                                     До заяви про перерахунок пенсії, позивачем було надано: дублікат трудової книжки НОМЕР_3 від 04.03.1999р.;           виписку МСЕК серії 12 ААБ №784077;           довідку без дати та вихідного номеру реєстрації про заробітну плату, надану ТОВ “Венко” РФ, м. Москва; довідку без дати та вихідного номеру ТОВ “Трєйд Бейс” РФ, м.Москва; довідку про заробітну плату № 022/1082 від 07.2011р., надану ПАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь”;           копію довідки про заробітну плату № 022/1247 від 09.2011р., надану ПАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь”.                                                                                 Рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 листопада 2020 року № 487 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, з огляду на те, що згідно листа №06/28405 від 01.07.2019 року Державної установи відділення Пенсійного фонду Російської Федерації по м.Москва та Московській області, підприємства ТОВ “Венко” та ТОВ “Трєйд Бейс” по Регіональній базі даних страхувальників не зареєстровано, у зв`язку з чим, відсутні підстави для зарахування до стажу роботи та заробітної плати періоди роботи на території Російської Федерації, Москва. Також, вирішено не враховувати періоди заробітку: з січня 1986 року по грудень 1990 року згідно довідки №022/1082 від 07.2011, надану  ПАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь”, оскільки відсутнч дата видачі довідки; з січня 1991 року по грудень 1995 року згідно довідки №022/1247 від 09.2011 року надану  ПАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь”, оскільки відсутня дата видачі та сканований оригінал довідки.                                                                       Не погоджуючись з рішенням відповідача від 27 листопада 2020 року №487, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.                                                                      Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.                                                                                                                         Частиною другою  статті 19 Конституції України  передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Частиною першою  статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003  (далі - Закон № 1058) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на  Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього  закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Частинами першою, другою та четвертою  статті 24 Закону № 1058-IV  визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього  Закону  за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абзац четвертий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).
Частиною 4 статті 42 Закону №1058 передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1). Згідно п.2.1 Порядку №22-1, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.                                                                                           Частиною 3 статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.                                                                       Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України. Пунктом 4.2 розділу ІV Порядок № 22-1, передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.                     Також п. 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.                                                                                 За приписами чинного пенсійного законодавства до питання призначення пенсії застосовуються правила, передбачені договорами (угодами) між Україною та іншими державами.                                                                                                               Відповідно до частин другої та третьої статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в дію цієї Угоди. Обчислення пенсій здійснюється виходячи із заробітної плати (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.                                         Згідно з частинами другою та третьою статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.                                                                                 Частиною другою статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України від 11 липня 1995 року № 290/95-ВР, трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.                                                             Отже, обчислення позивачу стажу за період роботи з 15.07.2000р. по 31.07.2008р. та з 15.01.2013р. по 22.07.2019р. (м.Москва) на посаді заготівельника, здійснюється згідно з законодавством Російської Федерації, на території якої у спірний період відбувалась трудова діяльність позивача.                                                                                                     Згідно з статтею 2 Федерального Закону Російської Федерації від 17 грудня 2001 року № 173-ФЗ Про трудові пенсії в Російській Федерації, страховий стаж - враховувана при визначенні права на трудову пенсію сумарна тривалість періодів роботи і (або) іншої діяльності, протягом яких сплачувалися страхові внески до Пенсійного фонду Російської Федерації, а також інших періодів, які зараховуються до страхового стажу.                     Відповідно до частини першої статті 10 Федерального Закону Російської Федерації від 17 грудня 2001 року № 173-ФЗ Про трудові пенсії в Російській Федерації до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території Російської Федерації особами, вказаними в частині першій статті 3 даного Федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської Федерації.                                                                                                     При підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, до реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону від 1 квітня 1996 року № 27-ФЗ Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації (частина перша статті 14 Федерального Закону Російської Федерації від 17 грудня 2001 року № 173-ФЗ Про трудові пенсії в Російській Федерації).                                         Згідно з частиною другою статті 14 Федерального Закону Російської Федерації від 17 грудня 2001 року № 173-ФЗ Про трудові пенсії в Російській Федерації при підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, після реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону від 1 квітня 1996 року № 27-ФЗ Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку.                                                             Аналогічні за змістом положення щодо визначення страхового стажу, періодів роботи та (або) іншої діяльності, що включаються до страхового стажу, та правил обчислення та порядку підтвердження страхового стажу містяться і у Федеральному Законі Російської Федерації від 28 грудня 2013 року № 400-ФЗ “Про страхові пенсії” (статті 3, 11, 14).           Отже, страховий стаж за період роботи позивача з 15.07.2000р. по 31.07.2008р., з 15.01.2013р. по 22.07.2019р.(м.Москва) на посаді заготівельника відповідно до законодавства Російської Федерації має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації. При цьому, обов`язковою умовою для включення зазначеного періоду роботи, яка виконувалась на території Російської Федерації, до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період.
З дублікату трудової книжки позивача НОМЕР_4 вбачається наступне:                     - з 15.07.2000 року по 31.07.2008 року позивач працював на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальністю “ТРЕЙД БЕЙС” на посаді заготівельника (а.с.11).                     Згідно Довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ОСОБА_1 Товариством з обмеженою відповідальністю “ТРЕЙД БЕЙС” у період з липня 2000 року по липень 2008 року, єдиний соціальний податок виплачений повністю. Відрахування в пенсійний фонд зроблені повністю. Довідка підписана керівником підприємства – В.А.Савельев (а.с.17).                                                                                           З трудової книжки позивача НОМЕР_5 вбачається наступне:                                         - з 15.01.2013 року по 22.07.2019 року позивач працював на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальністю “ВЕНКО” на посаді заготівельника (а.с.15).                               Згідно Довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ОСОБА_1 Товариством з обмеженою відповідальністю “ВЕНКО” у період з січня 2013 року по липень 2019 року, єдиний соціальний податок виплачений повністю. Відрахування в пенсійний фонд зроблені повністю. Довідка підписана керівником підприємства – Н.Н.Сомов (а.с.зв.б.17).                                                                                 При цьому, з наданих відповідачем до матеріалів справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (Росія) від 19.02.2021 року №ЮЭ9965-21-59982893 вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю “ВЕНКО” (основний державний реєстраційний номер юридичної особи – 1077746246478) припинено діяльність юридичної особи у зв`язку з виключенням з ЄДРЮО на підставі п.2 ст.21.1 Федерального Закону від 08.08.2001 №129-ФЗ, дата припинення - 28.01.2007 року (а.с.149-151).                                         Між тим, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (Росія) від 25.01.2021 року № ЮЭ9965-21-27277982, Товариством з обмеженою відповідальністю “ВЕНКО” (основний державний реєстраційний номер юридичної особи – 5067746171378) припинено діяльність юридичної особи у зв`язку з виключенням з ЄДРЮО на підставі п.2 ст.21.1 Федерального Закону від 08.08.2001 №129-ФЗ, дата припинення – 16.08.2006 року (а.с.152-154).                                                                                                                                   У першому витягу (від 19.02.2021 року №ЮЭ9965-21-59982893) та другому (від 25.01.2021 року № ЮЭ9965-21-27277982) у графі Відомості про особу, яка має право без довіреності діяти від імені юридичної особи, у якості посадової особи визначено – ОСОБА_2 .                                                                                                     Згідно статті 21.1 Федерального закону від 8 серпня 2001 № 129-ФЗ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та індивідуальних підприємців" (зі змінами та доповненнями), юридична особа, яка протягом останніх дванадцяти місяців, що передують моменту прийняття реєструючим органом відповідного рішення, не представляло документи звітності, передбачені законодавством Російської Федерації про податки і збори, і не здійснювало операцій хоча б по одному банківському рахунку, визнається фактично припинив свою діяльність (далі - недіюче юридична особа). Така юридична особа може бути виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб в порядку, передбаченому цим Законом. При наявності одночасно всіх зазначених в пункті 1 цієї статті ознак недіючої юридичної особи реєструючий орган приймає рішення про майбутнє виключення юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.                                                                       Як вбачається з Довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ОСОБА_1 Товариством з обмеженою відповідальністю “ВЕНКО”, останній у період з січня 2013 року по липень 2019 року отримував на підприємстві заробітну плату за цей період, єдиний соціальний податок виплачений повністю.                     Разом з тим, означене протиречить відомостям викладеним у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, з якого вбачається припинення підприємством своєї діяльності до настання обставин, визначених у цій справі (період роботи позивача на підприємстві з січня 2013 року по липень 2019 року), тобто видана від імені підприємства довідка для нарахування пенсії позивачу була заповнена після припинення реєстрації цього підприємства.                                                                                                                         Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (Росія) від 25 січня 2021 року № ЮЭ9965-21-227278829 вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю “ТРЕЙД БЕЙС” (основний державний реєстраційний номер юридичної особи – 1087746933999) припинено діяльність юридичної особи у зв`язку з виключенням з ЄДРЮО на підставі п.2 ст.21.1 Федерального Закону від 08.08.2001 №129-ФЗ, дата припинення – 02.08.2008 року. У графі Відомості про особу, яка має право без довіреності діяти від імені юридичної особи, у якості керівника  визначено – ОСОБА_3 (а.с.155-157).                                                                                                                         При цьому, Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії за період з липня 2000 року по липень 2008 року, підписана керівником підприємства – В.А.Савельевим.           
В матеріалах справи також міститься лист Державної установи – відділення Пенсійного фонду Російської федерації по м.Москві та Московської області від 01.07.2019 року №06/28405, в якому зазначено, що в Регіональній базі даних страхувальників по м.Москві та Московській області підприємства з найменуваннями ТОО “ВЕНКО” та ООО “ТРЕЙД-БЕЙС” не зареєстровані.  (а.с.113).    
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що оскільки разом із заявою про призначення пенсії за віком позивач не підтвердив страховий стаж за спірний період відомостями індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та документами, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації, та не надав доказів сплати страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період, то відповідачем правомірно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу та заробітної плати періодів роботи на територі Російської Федерації (м.Москва) з  15.07.2000 року по 31.07.2008 року на ТОВ “ТРЕЙД БЕЙС” та з 15.01.2013 року по 22.07.2019 року на ТОВ “ВЕНКО” на посаді заготівельника.
Щодо відмови у перерахунку пенсії по заробітній платі з врахуванням довідок по заробітній платі при перерахунку пенсії за періоди: з січня 1986 по грудень 1990 року згідно довідки №022/1082 від 07.2011 року, з січня 1991 по грудень 1995 року згідно довідки №022/1247 від 09.2011 року, які надані ПАТ “ММК Азовсталь”, колегія суддів зазначає наступне. 
Як встановлено судом та піщдтверджено матеріалами справи, 22.08.2011 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії по інвалідності. До заяви про призначення пенсії, позивачем окрім інших документів була надана довідка Публічного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” від липня 2011 року №022/1082 за період з січня 1986 року по грудень 1990 року (а.с.39-40).                                         Згідно розпорядження управління “Заробітна плата (Довідка), позивачу під час призначення пенсії по інвалідності була врахована довідка Публічного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” від липня 2011 року №022/1082 та заробітна плата врахована за період 01.01.1986 року по 31.12.1990року, дата вводу заробітку-22.08.2011 року, сума коефіцієнтів зарплати (60м) – 107.28192, індивідуальний коефіцієнт для обчислення- 1,78803, середньомісячний заробіток для обчислення – 3  545,00 (а.с.139-141).                                                                                                                                             Позивач 20 вересня 2011 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії по заробітку. До заяви про перерахунок пенсії останнім було надано довідку Публічного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” від вересня 2011 року №022/1247 за період з 01.01.1991 року по 31.01.1991 року та 01.03.1991 року по 31.12.1995 року (а.с.60-62). 
Враховучи приписи статті 40 Закону України №1058, відповідачем за заявою позивача від 20.09.2011 року було здійснено перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати, зазначеної у довідці №022/1247 від вересня 2011 року.                                                             Як вбачається з розпорядження про перерахунок пенсії від 23.09.2011 року, сума коефіцієнтів зарплати (60м) – 123.14995, індивідуальний коефіцієнт для обчислення-  2.05250, середньомісячний заробіток для обчислення – 4069.35000 (а.с.142-146).                     Отже, відповідачем були враховані довідки Публічного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” від липня 2011 року №022/1082 та від вересня 2011 року №022/1247.           
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову в цій частині.
Колегія суддів також зазначає, що апеляційна скарга позивача не містить в собі обгрунтування у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права при вирішенні судом позову в цій частині.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                      Керуючись статтями 195, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-                                                              

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача – Орєхова Михайло Володимировича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі    № 200/307/21-а – залишити без задоволення.                                                                                Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі № 200/307/21-а – залишити без змін.                                                                           Повне судове рішення складено та підписано – 22 червня 2021 року.                                        Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя                                                                                   Т.Г. Гаврищук 
Судді                                                                                            А.А. Блохін 
                                                                                                    І.В. Сіваченко