ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Катющенко В.П.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року                                                                                     Справа № 826/18448/16
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді          Епель О.В., 
суддів:                                    Карпушової О.В., Степанюка А.Г., 

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 січня 2021 року у справі 

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербуд»

до                     Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про                     визнання протиправним та скасування рішення, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастербуд» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 21.10.2016 № 0016061303 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 89 539,35 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021  року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що з моменту прийняття банком зобов`язання з виконання доручення клієнта на переказ коштів, платник внесків не може нести відповідальності у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату внесків, при умові що такий платних звернувся до банку у строк сплати цих внесків.
При цьому, суд установив, що позивач у повному обсязі та своєчасно виконав свій обов`язок щодо сплати єдиного внеску та повідомив податковий орган про невиконання банком платіжних доручень та просив останнього не застосовувати штрафні санкції та пеню.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позову повністю, наполягаючи на правомірності прийнятого ним рішення і зазначаючи, що позивач було порушено строки сплати ЄСВ. 
З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження з 18.05.2021.
          У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15.03.2016 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за лютий 2016 року, згідно якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті становить 128034,51 грн.
На виконання вимог частини восьмої статті 9 Закону N 2464-VI 17.03.2016 ТОВ «Мастербуд`подано до ПАТ «Промінвестбанк» платіжне доручення № 5493 з призначенням платежу «єдиний соціальний внесок за лютий 2016 року» на суму 128000,00 грн. 
На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка «Одержано банком 17.03.2016», але таке платіжне доручення не було виконано банком.
06.04.2016 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за березень 2016 року, згідно якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті становить 98892,21 грн.
18.05.2016 ТОВ «Мастербуд» подано до ПАТ «Промінвестбанк» платіжне доручення № 5508 з призначенням платежу «єдиний соціальний внесок за березень 2016 року» на суму 123600,00 грн. 
На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка «Одержано банком 18.05.2016».
18.05.2016 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за квітень 2016 року, згідно якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті становить 86321,37 грн.
На виконання вимог частини восьмої статті 9 Закону N 2464-VI 10.05.2016 ТОВ «Мастербуд» подано до ПАТ «Промінвестбанк» платіжне доручення № 5505 з призначенням платежу «єдиний соціальний внесок за квітень 2016 року» на суму 87000,00 грн. 
На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка «Одержано банком 10.05.2016», проте останнє не було виконано банком у зв`язку з закінченням строку платіжного доручення.
21.06.2016 ТОВ «Мастербуд» подано до ПАТ «Промінвестбанк» платіжне доручення № 5512 з призначенням платежу «єдиний соціальний внесок за квітень 2016 року» на суму 87000,00 грн. 
На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка «Одержано банком 21.06.2016».
06.06.2016 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за травень 2016 року, згідно якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті становить 100548,75 грн.
На виконання вимог частини восьмої статті 9 Закону N 2464-VI 31.05.2016 ТОВ «Мастербуд» подано до ПАТ  «Промінвестбанк» платіжне доручення № 5510 з призначенням платежу «єдиний соціальний внесок за травень 2016 року» на суму 70400,00 грн. 
На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка «Одержано банком 31.05.2016».
Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» з позовом про:
- зобов`язання виконати платіжні доручення: № 5511 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 57000 грн з   рахунку ТОВ "Мастербуд" на рахунок   УДКСУ у Печерському районі ГУ ДКСУ у м. Києві №33112340700007 в ГУ ДКСУ у м. Києві; № 5512 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 87000 грн з   рахунку ТОВ "Мастербуд" на рахунок   ДПІ у Печерському районі ДФС у м. Києві №371932010112655   в ГУ ДКСУ у м. Києві; №  5513 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 6100 грн з рахунку ТОВ "Мастербуд" на рахунок УДКСУ у Печерському районі ГУ ДКСУ у м. Києві №33112340700007 в ГУ ДКСУ у м. Києві;
- стягнення пені в сумі 48,04 грн;
- стягнення збитків в сумі 66696,58 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 у справі №  910/11924/16, яке згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 26.08.2016, позовні вимоги задоволено частково:
- провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання ПАТ «Акціонерний Комерційний Промислово-інвестиційний Банк» виконати платіжні доручення: № 5511 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 57000 грн з   рахунку ТОВ "Мастербуд" на рахунок   УДКСУ у Печерському районі ГУ ДКСУ у м. Києві №33112340700007 в ГУ ДКСУ у м. Києві; № 5512 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 87000 грн з   рахунку ТОВ "Мастербуд" на рахунок ДПІ у Печерському районі ДФС у м. Києві №371932010112655 в ГУ ДКСУ у м. Києві; № 5513 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 6100 грн з рахунку   ТОВ "Мастербуд" на рахунок   УДКСУ у Печерському районі ГУ ДКСУ у м. Києві №33112340700007 в ГУ ДКСУ у м. Києві припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України;
- стягнуто з ПАТ "Акціонерний Комерційний Промислово-інвестиційний Банк" на користь ТОВ "Мастербуд" 48 грн 04 коп.   пені, 1388 грн 00 коп. судового збору та 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на оплату послуг адвоката;
- в іншій частині позову відмовлено.
У рішенні Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 у справі №  910/11924/16, зокрема, встановлено, що при розгляді справи судом встановлено, що 15.07.2016 відповідач виконав платіжні доручення № 5511 від 21.06.2016 № 5513 від 21.06.2016 та   18.07.2016   платіжне доручення № 5512 від 21.06.2016.
21.10.2016 ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято рішення № 0016061303, яким на підставі підпункту 2, пункту 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано до ТОВ «Мастербуд» штраф у розмірі 79542,42 грн. та нараховано пеню в розмірі 9996,93 грн.
Позивач, вважаючи таке рішення протиправним, а свої права - порушеними, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України) та Законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2346-III).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом № 2464-VI визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Частиною першою статті 1 Закону № 2464-VI установлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.
За визначенням пункту 1.30 статті 1 Закону № 2346-III у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.
Згідно з пунктами 8.1 - 8.3 статті 8 Закону № 2346-III банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.
У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.
Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.
Банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.
Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки.
За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.
Відповідно до пунктів 22.2 - 22.4 статті 22 Закону № 2346-III клієнт банку має право самостійно обирати види розрахункового документа (крім платіжної вимоги), які визначені цим Законом, для ініціювання переказу. Платіжна вимога застосовується у випадках, коли ініціатором переказу виступає стягувач або, при договірному списанні, отримувач.
Розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. Платіжна вимога-доручення подається отримувачем коштів безпосередньо до платника. Доставка платіжної вимоги-доручення до платника може здійснюватися банком, що обслуговує отримувача коштів, через банк, що обслуговує платника, а також за допомогою засобів зв`язку.
Стягувач має право подавати розрахункові документи, що ініціюють переказ з рахунка банку-резидента, відкритого в Національному банку України, безпосередньо до Національного банку України.
Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним:
- для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника;
- для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.
Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.
Платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;   подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки,   порядку   та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 6 Закону № 2464).
Відповідно до частин п`ятої-сьомої статті 9 Закону №2464 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.
Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.
Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.
Абзацом першим частини восьмої статті 9 Закону №2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Відповідно до пункту 1 частини десятої статті 9 Закону №2464 днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.
У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина одинадцята статті 9 Закону №2464).
Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 N 2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Приписами пункту 129.6 статті 129 ПК України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. 
При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано обов`язок суб`єктів господарювання сплачувати єдиний внесок та визначено граничні строки його сплати.
Разом з тим, штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.
У свою чергу, з моменту прийняття банком зобов`язання з виконання доручення клієнта на переказ коштів, платник внесків не може нести відповідальності у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату внесків, при умові що такий платних звернувся до банку у строк сплати цих внесків. Тобто, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не є підставою для застосування штрафів.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач своєчасно та в повному обсязі виконав покладене на нього зобов`язання зі сплати ЄСВ, однак несвоєчасне перерахування коштів сталося безпосередньо з вини банківської установи, а не у зв`язку з бездіяльністю та/або неправомірними діями позивача. 
Тож, доводи апелянта про те, що позивач несвоєчасно сплати єдиний внесок, за що оспорюваним у цій справі рішення його правомірно визначено відповідні зобов`язання, судова колегія відхиляє з огляду на вищезазначене.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення від 21.10.2016 № 0016061303 та наявності достатніх правових підстав для задоволення позову в цій справі.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 січня 2021 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
          Судові витрати, які були понесені позивачем, відповідно до ст. 139 КАС України, відшкодуванню не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 січня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 18 травня 2021 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      О.В. Карпушова

                                                                                А.Г. Степанюк