ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 квітня 2021 року           справа №200/6626/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року (повне судове рішення складено 07 жовтня 2020 року у м. Слов`янську) у справі № 200/6626/20-а (суддя в І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій,

                                                УСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про:
визнання протиправною відмови Міністерства оборони України в призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-XII);
визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України, зафіксованого у протоколі засідання комісії Міністерства оборони України з питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 22 травня 2020 року № 73 в частині відмови позивачеві у призначенні одноразової грошової допомоги;
зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення позивачеві одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-XII, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі – Порядок № 975), у зв`язку з встановленням позивачеві другої групи та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 для видання наказу про виплату допомоги;
зобов`язання Донецького обласного військового комісаріату повторно направити документи позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України.
Позовні вимоги вмотивовані виникненням права позивача на отримання відповідно до пункту 4 частини другої статті 16, пункту б) частини першої статті 16-2 Закону № 2011-XII одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі встановленням 18 січня 2018 року другої групи інвалідності. Крім того, вказано, що при розгляді заяви від 26 грудня 2018 року Міністерством оборони України 22 травня 2020 року повторно невірно визначено дату первинного огляду позивача органами МСЕК.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позовну заяву та відповідь на відзив відповідача, яка подавались під час розгляду справи місцевим судом. Апелянт наголошує, що судом помилково не взято до уваги рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 у справі № 200/12032/19-а, яким підтверджено дату виникнення права на одноразову грошову допомогу, якою є дата встановлення інвалідності другої групи – 18 січня 2018 року (довідка  до акта МСЕК серії АВ № 0874834).
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
Позивач проходив військову службу в лавах Збройних Сил з 05 серпня 1980 року по 15 жовтня 1997 року, у тому числі у період з 18 серпня 1984 року по 14 вересня 1986 року виконував інтернаціональний обов`язок в Демократичній Республіці Афганістан, що підтверджується записами у військовому квитку серії ВЧ № 093804 від 13 листопада 1987 року.
08 січня 1988 року під час первинного огляду органами МСЕК позивачеві встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, про що свідчить довідка Міжрайонної психіатричної МСЕК міста Слов`янська № 8 від 28 січня 2019 року.
18 січня 2018 року ОСОБА_1 при повторному огляді органами МСЕК встановлено другу групу інвалідності за захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується актом огляду МСЕК серії АВ № 0874834 від 18 січня 2018 року, посвідченням серії НОМЕР_1 від 07 лютого 2018 року.
26 грудня 2018 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/120 від 06 лютого 2019 року позивача повідомлено про відсутність підстав для направлення його документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року у справі № 200/2852/19-а визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у разі інвалідності ОСОБА_1 до головного розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України. Зобов`язано Донецький обласний військовий комісаріат направити Міністерству оборони України висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у разі інвалідності ОСОБА_1 
01 липня 2019 року Донецький обласний військовий комісаріат направив директору департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та документи, необхідні для такої виплати.
Згідно з витягом із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаторних сум, від 19 липня 2019 року № 95 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 200/12032/19-а рішення Міністерства оборони України, зафіксоване у протоколі засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаторних сум, від 19 липня 2019 року № 95 визнано протиправним та скасовано в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву від 26 грудня 2018 року про призначення одноразової грошової допомоги як інваліду II групи за захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.
22 травня 2020 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаторних сум, оформленим протоколом від 22 травня 2020 року № 73, скасовано пункт 19 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаторних сум, від 19 липня 2019 року № 95 та повторно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.
Рішення комісії вмотивовано тим, що заявник не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки 1) звільнений з військової служби до набуття чинності Законом України від 04 квітня 2006 року № 3597-VI «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і війську службу» (далі – Закон № 3597-VI), яким запроваджено виплату такої допомоги, 2) факт інвалідності встановлений до 01 січня 2014 року, тобто до набрання чинності нової редакції статті 16 Закону № 2011-XII, 3) зміна групи інвалідності у позивача відбулась у строк, що перевищує термін у 2 роки з часу первинного встановлення інвалідності, регламентований пунктом 4 статті 16-3 Закону № 3597-VI та пунктом 8 Порядку № 975.
Вищенаведені обставини сторонами не оспорюються.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
За приписами пункту 2 Порядку № 975 особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається та/або виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 3 (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 12 Порядку № 975 передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
За приписами пункту 13 (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Судами встановлено, що спір між сторонами є наслідком повторної відмови комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаторних сум, у призначенні ОСОБА_1 за його заявою від 26 грудня 2018 року одноразової грошової допомоги, право на яку позивачем пов`язується зі встановленням ІІ групи інвалідності згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ № 0874834 від 18 січня 2018 року.
Враховуючи приписи наведених норм, днем виникнення права позивача на одноразову грошову допомогу слід вважати дату встановлення йому інвалідності ІІ групи, що вказана у довідці до акта огляду МСЕК серії АВ № 0874834, а саме 18 січня 2018 року.
У зв`язку з цим, для вирішення спірних правовідносин між сторонами у цій справі необхідно застосовувати норми матеріального права, зокрема статті 16 - 16-3 Закону № 2011-XII та Порядку № 975, що діяли станом на 18 січня 2018 року.
При встановленні того, якими правовими нормами слід керуватися, судами взято до уваги правові висновки, викладені у пунктах 23-26 постанови Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі 806/2187/18.
Відповідно до пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII у редакції, що діяла з 01 січня 2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Згодом, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (набрав чинності з 01 січня 2017 року) пункт 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».
Змістовно абзац другий пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII є конкретизацією правової норми, яка міститься в абзаці першому. Обидві ці норми передбачають дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.
Зазначені правові норми є нормами прямої дії, поширюються на всіх військовослужбовців та на підставі частини 5 статті 242 КАС України підлягають застосуванню судом з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 240/10153/19.
У пункті 34 вказаної постанови Верховного Суду судова палата Касаційного адміністративного суду відступила від правового висновку, зробленого у постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року (справа № 295/3091/17), 21 червня 2018 року (справа № 760/11440/17), 30 вересня 2019 року (справа № 825/1380/18) та інших, де його застосовано, та дійшла такого висновку про застосування пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII:
«(1) право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням військовослужбовцю під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду;
(2) передбачені пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності застосовуються починаючи з 01 січня 2014 року;
(3) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, незалежно від дати, коли їх встановлено вперше (до 01 січня 2014 року чи після)».
В межах цих спірних правовідносин встановлено, що повторний огляд, за наслідками якого позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, відбувся 18 січня 2018 року, а первинно інвалідність ІІІ групи підтверджено 08 січня 1988 року.
Отже, оскільки між цими подіями минуло понад два роки, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.
Так, доречними є посилання позивача на повторне допущення комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаторних сум, при розгляді заяви від 26 грудня 2018 року помилок у даті первинного огляду останнього органами МСЕК (замість 08 січня 1988 року вказано 23 січня 2009 року) та у реквізитах документа, що підтверджує перинний огляд. На ці помилки вказувалось судом у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 200/12032/19-а.
Разом з тим, ці фактичні обставини справи не є спірними та правильно викладаються сторонами у позовній заяві та у відзивах як Міністерства оборони України, так і  ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами.
Отже, з огляду на те, що проведений судами аналіз правових норм вказує на відсутність підстав для отримання позивачем одноразової грошової допомоги, рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаторних сум, оформлене протоколом від 22 травня 2020 року № 73, є обґрунтованим з юридичної точки зору, а тому за таких обставин допущені в ньому вищенаведені помилки не можуть слугувати формальною підставою для скасування цього рішення, адже не призведуть до правового результату, до якого прагне позивач, а навпаки можуть породити нові судові процеси.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, враховуючи наведене у сукупності, за наведеним позивачем обґрунтуванням позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що у спірних правовідносинах не встановлено порушення відповідачами прав позивача, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 200/6626/20-а – залишити без змін.
Повне судове рішення – 15 квітня 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. В. Гайдар

                                                                                          І. Д. Компанієць