ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2835/20                                                                     

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Кондрат Л.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року, суддя Скалозуб Ю.О., у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

У С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області від 14.07.2020 № 197758 про накладення штрафу в сумі 17000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.06.2020 рекомендованим листом позивач отримав повідомлення Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області від 26.06.2020 № 47999/41-1/24-20, яким його запрошували 14.07.2020 до приміщення Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Зазначає, що він запрошувався для розгляду "справи" - однієї. Жодних ідентифікуючих ознак справи, яка повинна була розглядатися, у повідомленні зазначено не було. За результатами розгляду справи представник позивача повідомив його, що за фактом наведеного порушення на нього було накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн, розгляд справи відбувся ще до його приходу, проте, постанова про застосування штрафу буде направлена позивачу особисто поштою. Лише 15.07.2020, отримавши поштовим відправленням разом з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн, отримав і спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу стосовно його у розмірі 17000 грн та довідався про факт розгляду такого порушення відповідачем. Водій транспортного засобу пояснив, що оскільки ним особисто й одразу було сплачено плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, відповідно до складеного працівником Укртрансбезпеки розрахунком від 26.05.2020 № 026987, він вважав, що цим все закінчилось, а тому і не поставив позивача до відома про таке. З огляду на викладене, вважає, що відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про порушення, визначену нормами Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 щодо належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справ, що позбавило його права бути присутнім під час розгляду справ, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 08.12.2003 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_4 (а.с. 9).
Згідно копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.06.2020 № 1006809603 основним видом економічної діяльності позивача є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. Також видами економічної діяльності є: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорт; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів (а.с. 10-11).
Відповідно до копії повідомлення Управління Укртрансбезпеки від 26.06.2020 № 47999/41-1/24-20 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до пункту 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті 14 липня 2020 року він запрошується до приміщення Управління Укртрансбезпеки у Чернігівський області за адресою: м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд. 39, 6 поверх, каб. 606 для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у вашій присутності. Розгляд відбудеться з 10 год. 00 хв до 11 год. 00 хв. (а.с. 12).
Отримання позивачем вказаного повідомлення 30.06.2020 підтверджується копією квитанції АТ "Укрпошта" від 27.06.2020 та роздруківкою з офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта" від 31.08.2020 за трек № 1400047914681 (а.с. 41, 42).
Разом з тим, листом від 14.07.2020 № 51632/41/24-20 відповідач надіслав позивачу постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.07.2020 № 197757-№ 197758 (а.с.  13).
Згідно копії Акту № 026987 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів вбачається, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки: VOLVO, номерний знак: НОМЕР_1 , проводився у Київській області на ділянці а/д М-05, вантаж - молочні продукти. Фактична маса вантажу складає 33,20 тонн, при нормативно допустимій 40 тонн. Фактичне осьове навантаження складає: 6,94 т при нормативно допустимій масі - 11,00 т; 12,82 т при 11,00 т; 4,24 т; 4,52 т при 22,00 т; 4,68 т (а.с. 16).
Відповідно до копії Талону від 26.05.2020 вага транспортного засобу за номером: НОМЕР_1 складає: вісь 1 - 6,940 т; вісь 2 - 12,820 т; вісь 3 - 4,240 т; вісь 4 - 4,520 т; вісь 5 - 4,680   т (а.с. 51).
Згідно копії Розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 26.05.2020 №   026987, автомобіль марки: VOLVO, номерний знак: НОМЕР_1 , відсоток перевищення навантаження на одиночну вісь складає 16,55 %, пройдена відстань - 7 км, сума до сплати - 5,67 євро (а.с. 17).
26.05.2020 Київським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно якого проведена перевірка транспортного засобу марки: VOLVO, номерний знак: НОМЕР_1 , водій: ОСОБА_2 та виявлено порушення, передбачене статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с. 55).
Із копії постанови Управління Укртрансбезпеки від 14.07.2020 № 197758 вбачається, що на підставі абз. 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 26.05.2020 о 18:20 год., а/д М-05, НОМЕР_1 , допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, постановлено стягнути з позивача 17000,00 грн (а.с. 15). 
Відповідно до копії квитанції від 05.07.2020 № 0.0.1757922404.1 ОСОБА_2 здійснив бюджетний платіж 101; НОМЕР_2 ; 22160100; надходження від сплати податкового боргу та сплатив 180,00 грн (а.с. 20).
12.06.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області складено Акт № 222463 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно якого проведена перевірка транспортного засобу марки: MAN, номерний знак: НОМЕР_3 , водій: ОСОБА_3 та виявлено порушення, передбачене статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с. 45).
Згідно копії Довіреності від 14.07.2020 № 09-20 ФОП ОСОБА_1 уповноважив водія ОСОБА_3 представляти його інтереси в Державній службі України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області (а.с. 19).
Із копії постанови Управління Укртрансбезпеки від 14.07.2020 № 197757 вбачається, що на підставі абз. 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 12.06.2020 о 09:50 год., а/д М-03   394 км, НОМЕР_3 , допущено надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", постановлено стягнути з позивача 1700,00 грн (а.с. 14). 
Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №197758 від 14липня 2020 року протипраною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (далі - Укртрансінспекція).
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.
Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.
Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Частини перша та четверта статті 48 Закону № 2344-III закріплюють, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. 
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону № 2344-ІІІ визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.
У відповідності до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком № 879, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" від 27.06.2007 року, пунктом 2 якого регламентовано, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.    
У силу вимог пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 встановлено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
У відповідності до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. 
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. 
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
При цьому, згідно пункту 5 Правил № 30 рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними, і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9 - 13 цих Правил), здійснюється без дозволу, не надає права на рух автомобільними дорогами транспортних засобів з перевищенням виключно осьових навантажень без відповідного дозволу.
У відповідності до пункту 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.
Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.    Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.
Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.
При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.
Так, порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), у відповідності до пункту 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно пункту 20, 21 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. 
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку № 1567).
У відповідності до пунктів 26-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Як убачається із матеріалів справи, 26.05.2020 Київським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно якого проведена перевірка транспортного засобу марки: VOLVO, номерний знак: НОМЕР_1 , водій: ОСОБА_2 та виявлено порушення, передбачене статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с. 55). 
12.06.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області складено Акт № 222463 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно якого проведена перевірка транспортного засобу марки: MAN, номерний знак: НОМЕР_3 , водій: ОСОБА_3 та виявлено порушення, передбачене статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с. 45). Власником обох транспортних засобів є ФОП ОСОБА_1 .
Разом з тим, матеріали справи свідчать, що Управління Укртрансбезпеки повідомленням від 26.06.2020 №   47999/41-1/24-20 проінформовано позивача про те, що 14 липня 2020 року він запрошується до приміщення за адресою: м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд. 39, 6 поверх, каб. 606 для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у його присутності. Розгляд відбудеться з 10 год. 00 хв до 11 год. 00 хв. (а.с. 12).
Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, із зазначеного повідомлення Управління Укртрансбезпеки, слідує, що призначено розгляд однієї справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. 
Окрім того, ФОП ОСОБА_1 уповноважив водія ОСОБА_3 , який був водієм транспортного засобу марки MAN (номерний знак: НОМЕР_3 ) з приводу якого також проводилася перевірка, представляти його інтереси в Державній службі України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області, вважаючи, що буде мати місце розгляд справи на підставі Акту Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 12.06.2020 №   222463.
Доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи на підставі Акту Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки 26.05.2020 відповідачем не надано ні в суді першої інстанції, ні до апеляційної скарги, а зі змісту повідомлення відповідача від 26.06.2020 № 47999/41-1/24-20 неможливо встановити розгляд якої саме справи має відбутися та за яке саме порушення законодавства про автомобільний транспорт. 
Доводи апелянта про те, що позивач міг зателефонувати та дізнатися у зв`язку з чим його викликають є безпідставними та не приймаються колегією суддів до уваги.
При цьому, колегія суддів зазначає, що приписами Порядку №1567 встановлено обов`язок саме щодо повідомлення особи, стосовно якої розглядається справа, а не направлення на її адресу відповідного листа.
Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи не виконано обов`язку щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи про накладення на нього фінансових санкцій.
При цьому, колегія суддів зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі №813/1790/18 (адміністративне провадження №К/9901/18215/19).
Рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36 від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.07.2020 № 197758.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.