Постанова
Іменем України
 
12 травня 2021 року 
м. Київ

справа № 369/7695/20
провадження № 61-17885св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Дундар І. О. (суддя-доповідач),
суддів: Антоненко Н. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс»,
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алейніков Микола Володимирович,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», яка підписана представником Гречківським Євгенієм Леонідовичем, на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року у складі судді Пінкевич Н. С. та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Ящук Т. І., Немировської О. В., Чобіток А. О.,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи 
Короткий зміст заявлених вимог
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Девелоп Фінанс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алейніков М. В., про визнання частково недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.
06 липня 2020 року позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила:
- накласти арешт та заборону відчуження земельної ділянки, площею 0,06 га, кадастровий номер: 3222484405:03:001:0052, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 215,0 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 ;
- заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна: земельної ділянки, площею 0,06 га, кадастровий номер: 3222484405:03:001:0052, та житлового будинку, загальною площею 215,0 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 ;
- заборонити ТОВ «Девелоп Фінанси», ідентифікаційний код юридичної особи: 41937164, укладати правочини про відступлення прав вимоги за кредитним договором №134/П/27/2008-840 від 19 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» та за договором іпотеки від 19 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра»;
- заборонити ТОВ «Девелоп Фінанс» вчиняти будь-які дії на свою користь, як нового кредитора за кредитним договором № 134/П/27/2008-840 від 19 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» та договором іпотеки від 19 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», пов`язані із вимогою неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором та за договором іпотеки.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відчуження належного позивачу майна ТОВ «Девелоп Фінанс», яке є іпотекодержателем за договором іпотеки, до закінчення розгляду справи по суті, може порушити права позивача та права її неповнолітніх дітей. Невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, що призведе до необхідності вжиття позивачем додаткових заходів для поновлення своїх прав у разі задоволення позовних вимог.
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року, заяву задоволено частково.
В забезпечення позову накладений арешт та заборона відчуження земельної ділянки, площею 0,0600 га, кадастровий номер: 3222484405:03:001:0052, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 215,0 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 .
Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки, площею 0,0600 га, кадастровий номер: 3222484405:03:001:0052, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 215,0 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 .
В іншій частині вимог  відмовлено.
Судові рішення мотивовані тим, що невжиття заходів забезпечення та будь-які дії відповідача стосовно реалізації іпотечного майна можуть утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.
Відмовляючи в іншій частині заяви щодо заборони ТОВ «Девелоп Фінанси» укладати правочини про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 19 березня 2008 року та заборони ТОВ «Девелоп Фінанс» вчиняти будь-які дії на свою користь, як нового кредитора за кредитним договором від 19 березня 2008 року, суди виходили з того, що матеріали справи не містять доказів, що відповідач вчиняє дії щодо реалізації даного майна.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У грудні 2020 року ТОВ «Девелоп Фінанс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Гречківським Є. Л., у якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви, в іншій частині залишити судові рішення без змін.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що у цій справі судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню, а отже помилковим є висновок, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання судового рішення. Задовольняючи заяву позивача, суди не врахували, що власником нерухомого майна, на яке накладений арешт, була сама позивач, а не відповідачі, що виключає можливість задоволення заяви про накладення арешту на майно. 
Суди не врахували, що застосовані заходи забезпечення позову впливають на права іпотекодержателя цього майна, який у такому випадку позбавляється можливості реалізувати набуте за договором іпотеки пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна у встановленому законом порядку. У той же час, зміст позовних вимог, заявлених позивачем, не свідчить про їх спрямованість на доведення підстав для припинення іпотеки. Подібний висновок зробив Верховний Суд у постановах від 30 липня 2019 року у справі № 903/852/18 та від 15 квітня 2020 року у справі № 727/11529/19.
Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що судові рішення оскаржуються лише у частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту, заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій, а тому в іншій частині судові рішення у касаційному порядку не переглядаються. 
Аргументи учасників справи
У січні 2021 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року залишити без змін. 
Відзив мотивований тим, що судом фактично були вжиті заходи, спрямовані на збереження до винесення судом рішення фактичного становища, яке існувало до виникнення між позивачем та відповідачами спору, та без такого заходу забезпечення може змінитися та призвести до неможливості або утруднення виконання судового рішення. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 369/7695/20, витребувано справу з суду першої інстанції.
У березні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду. 
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 18 грудня 2020 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).
Фактичні обставини
Суди встановили, що 19 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра» укладений кредитний договір № 134/П/27/2008-840 на суму 198 009, 90 дол. США. Також укладений договір іпотеки від 19 березня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О. В., зареєстрований в реєстрі за № 2333. Предметом іпотеки є земельна ділянка, площею 0,0600 га, кадастровий номер: 3222484405:03:001:0052, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що стане власністю ОСОБА_1 в майбутньому після отримання державного акту на право власності на земельну ділянку, та житловий будинок, загальною площею 215,0 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 
19 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра» укладений договір поруки, а також між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра» укладений договір поруки. 
Право банку на пред`явлення вимоги до поручителів сплило 13 жовтня 2011 року та саме з цього моменту договір поруки є припиненим відповідно до вимог частини четвертої статті 559 ЦК України.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2011 року, позов ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість у сумі 1 868 183,06 грн, судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн, а всього на загальну суму 1 870 003,06 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 березня 2014 року задоволено заяву ПАТ КБ «Надра» про поновлення строку на отримання виконавчих листів та пред`явлення їх до виконання. Поновлено ПАТ КБ «Надра» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа                    № 2-11480/10, виданого 03 січня 2013 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва по цивільній справі № 2-11480/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості у сумі 1 868 183,06 грн, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн, а всього - 1 870 003,06 грн.
18 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Девелоп Фінанс» укладений договір № CL3N017514 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги щодо вищевказаного кредитного договору, договору іпотеки та договорів поруки. Відповідно до додатку 1 до договору про відступлення прав вимоги заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, станом на 18 травня 2020 року зазначена: борг у сумі 188 014, 14 доларів США, та відсотки на суму 265 203, 52 доларів США. Відкриті торги (аукціон) з продажу активів ПАТ «КБ «Надра» кредитного портфелю, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 134/П/27/2008-840 від 19 березня 2008 року були проведені 08 квітня 2020 року.
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алейніковим М. В. вчинений реєстраційний запис від 23 травня 2020 року щодо змін іпотекодержателя на предмет іпотеки - домоволодіння та земельну ділянку.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 липня 2020 року (актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки) вбачається, що іпотекодержателем нерухомого майна - домоволодіння та земельної ділянки, що належить позивачу, є ТОВ «Девелоп Фінанс». Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 23 травня 2020 року.
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів приймає аргументи касаційної скарги з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20 (провадження № 61-17180св20) Верховний Суд дійшов висновку, що «при задоволенні заяви позивача про накладення арешту на нерухоме майно та заборони їх відчуження, суди не звернули уваги, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві. Тому є помилковим накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі. Предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсними договорів. В разі задоволення позову рішення суду не підлягатимуть примусовому виконанню, а тому суди помилково вважали, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. Отже, такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі».
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
З урахуванням вищевикладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що судові рішення в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту, заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій підлягають скасуванню, оскільки при задоволенні заяви позивача про накладення арешту на нерухоме майно та заборони їх відчуження, суди не звернули уваги, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, яке не належить відповідачеві та предметом позову є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсними договору. В разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому суди помилково вважали, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. Отже, такі заходи забезпечення позову не відповідають змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірними із заявленими вимогами в цій справі.
За таких обставин рішення судів в оскарженій частині підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог заяви про забезпечення позовушляхом накладення арешту, заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК Українивизначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Ураховуючи, що Верховний Суд дійшов висновку про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в оскарженій частині і ухвалення нового рішення про відмову в задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту, заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Девелоп Фінанс» підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної та касаційної скарг у загальному розмірі 4 204,00 грн.
Керуючись статями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», яка підписана представником Гречківським Євгенієм Леонідовичем, задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту, заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту, заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» судовий збір за розгляд справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій у розмірі 4 204,00 грн.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року та постанова Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року в скасованій частині втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	І. О. Дундар  	
Судді: 	Н. О. Антоненко   	
 	Є. В. Краснощоков  	
 	М. М. Русинчук   М. Ю. Тітов