П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 473/612/21	
Суддя першої інстанції: Вуїв О.В.
 Час  та місце ухвалення судового рішення « 16:51», м. Вознесенськ
Повний текст судового рішення складений 25.02..2021р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про продовження строку затримання, -
В С Т А Н О В И В:

20.02.2021р. Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про продовження строку затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на термін шість місяців, а саме до 16:00 28.08.2021р.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.02.2021р. відмовлено у задоволені позову у зв`язку з відсутністю підстав для продовження строку затримання ОСОБА_1 , оскільки його особу ідентифіковано. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції при вирішенні питання норм матеріального права, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів  вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що 28.02.2020 року о 16:00 в ході проведення прикордонно-представницької зустрічі із представниками прикордонної поліції Румунії, в рамках прискореної процедури реадмісії (у відповідності до Угоди між Україною та Європейським Союзом про реадмісію осіб), представникам Чернівецького прикордонного загону Державної прикордонної служби України переданий ОСОБА_1 , який у складі групи осіб незаконно перетнув державний кордон із України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску та був затриманий представниками прикордонної поліції Румунії на напрямку 857 прикордонного знаку, на відстані 5000 метрів від лінії державного кордону в н.п. Гремешть Сучавського повіту, що навпроти ділянки відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Порубне» відділу прикордонної служби «Порубне» Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача, який ідентифікував себе, як громадянин Народної Республіки Бангладеш, відсутні.
28.02.2020р. о 16:00, у зв`язку із порушенням законодавства України з прикордонних питань та на підставі ст. 263 КУпАП, відповідач затриманий до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення, про що письмово повідомлено Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02.03.2020р. у справі 725/1219/20, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020р.,  примусово видворено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України до країни походження; затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з його слів) з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території Українт, строком до шести місяців. /а.с.7-8/
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.08.2020р. у справі №725/3438/20, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020р., продовжено строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України терміном на 6 (шість) місяців. /а.с.9-17/
Крім того, листом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 18.07.2020р. №21/7872 направлено до Посольства Народної республіки Бангладеш в Республіці Польща звернення щодо ідентифікації та документування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за рішенням суду був затриманий з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. /а.с.20-21/
20.02.2021р. позивач в порядку ч.12 ст.289 КАС України звернувся з даним позовом до суду для продовження на шість місяців строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме до 28.08.2021р.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позову виходячи з наступного.
Відповідно  ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від   04.11.1950р. кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011р. №3773-VI (надалі - Закон України №3773-VI).
При цьому, правовий та процесуальний режим вирішення питання щодо можливості затримання, примусове видворення відповідної особи, яка нелегально перебуває на території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, врегульований положеннями ст.30 Закону України №3773-VI, Типовим положенням про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1110 та ст.ст.288, 289 КАС України.
За приписами ч.1 ст.26 Закону України №3773-VI іноземці або особи без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України №3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Абзацом 1 ч. ст.30 Закону України №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
За приписами ч.4 ст.30 Закону України №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.
Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України при зверненні до суду з позовом про продовження строку затримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підставою своїх вимог зазначив неотримання відповідей з посольства Народної Республіки Бангладеш щодо ідентифікації відповідача, що унеможливлює його видворення за межі території України. 
          Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
          Згідно із ч.ч.11-13 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить 6 (шість) місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
          Про продовження строку затримання не пізніш як за 5-ть днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
          Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
          Аналіз наведених норм показав, що продовження строку затримання застосовується адміністративним судом виключно у разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк.
          Пункт 2 Порядку про продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 15.02.2012р. №150 (надалі - Порядок №150) передбачає, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС; 3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11.09.2011р.
          Згідно п.12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, яка затверджена Міністерством внутрішніх справ України від 29.02.2016р. №141 (надалі - Інструкція №141) іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.
          Як вірно встановлено судом першої інстанції, належність відповідача до Народної республіки Бангладеш підтверджена закордонним паспортом, зі строком дії до 23.03.2021р. /а.с.50/
          Відсутність відповідей з Посольства Народної Республіки Бангладеш може бути підставою для продовження строку затримання відповідача, лише за умови неможливості ідентифікації його особи, як це передбачено ст.289 КАС України.
          Крім того, у період з 03.04.2018р. по 01.08.2019р. ОСОБА_1 перебував на території України на підставі посвідки про тимчасове проживання № НОМЕР_1 , про що відомо позивачу. /а.с.49/
          Підпунктом 1 п.32 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018р. №22 передбачено, що для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України, крім випадків, установлених абзацом сьомим цього пункту.
          Отже, під час оформлення посвідки про тимчасове проживання № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 надавав міграційному органу паспортний документ іноземця, але позивачем не здійснено жодних дій для встановлення цього факту з метою ідентифікації позивача.
          Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
          Таким чином, позивачем не доведено обставин, які є підставами для продовження строку затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.271, 289, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.