УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/2926/20 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О. 
Категорія 53 Доповідач Коломієць О. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого  судді :        Коломієць О.С.
суддів :                              Талько О.Б, Павицької Т.М.                                   
з участю секретаря
судового засідання           Дяченко Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №278/2926/20 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Гардіан» про стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сачок Андрій Вікторович 
на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 05 березня 2021 року, яке ухвалено суддею Грубіяном Є.О. у м. Житомирі
в с т а н о в и в:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача спричинену йому дорожньо-транспортною пригодою майнову шкоду в розмірі 131 456, 33 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.03.2020 року в с.Іванівка Житомирського району Житомирської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , порушивши правила дорожнього руху, спричинила дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля позивача марки «Volkswagen», реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, майну позивача завдано матеріальних збитків, які ні страховиком, ні винною у скоєнні ДТП особою не відшкодовано. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути на його користь з відповідача завдану йому матеріальну шкоду.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 05 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Гардіан» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 41 000 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині незадоволених позовних вимог, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з ТОВ «Гардіан» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 98 000 грн.
В обґрунтування скарги зазначає, що під час ухвалення оскаржуваного рішення судом не було враховано, що розмір страхового відшкодування залежить також від того, визнає власник транспортний засіб фізично знищеним чи ні. У разі визнання його таким, власнику відшкодовується шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам, пов`язаним з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро. 
В свою чергу позивач визнав транспортний засіб фізично знищеним та залишив право на залишки транспортного засобу страховику. Судом також не враховано, що єдиною підставою зазначеною відповідачем щодо розміру страхового відшкодування є те, що позивач не звернувся до страхової компанії в досудовому порядку за виплатою. Відповідно до полісу обов`язкового страхування №АО/1447771, розмір страхового відшкодування за шкоду, завдану життю або здоров`ю третіх осіб складає 200000 грн, завдану майну - 100 000 грн, франшиза 2000 грн. Згідно з експертним дослідженням №Д12/2-7 від 06 липня 2020 року встановлено, що вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля пошкодженням транспортного засобу марки «Volkswagen», реєстраційний номер  НОМЕР_2 , становить 131 456,33 грн, що дорівнює вартості транспортного засобу до ДТП. Виходячи з того, шо страхова сума за договором за шкоду, завдану майну становить 100 000 грн, франшиза 2000 гри, а тому з відповідача на думку скаржника підлягає стягненню сума в розмірі 98 000 грн, з повернення залишків відповідачу.  
Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 16 березня 2020 року о 20 год. 30 хв. по вул. Островського в с. Іванівка Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Ford Focus», д.н.з. « НОМЕР_3 », в порушення п.10.1, 10.4 ПДР, перед початком руху з крайнього правого положення на проїзній частині, здійснюючи маневр розвороту не з крайнього лівого положення на проїзній частині, при цьому, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, не надала дорогу автомобілю марки «Volkswagen», д.н.з. « НОМЕР_2 », який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. У результаті скоєної ДТП обидва транспортні засоби механічно пошкоджені.
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 05 червня 2020 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано щодо неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.7).
Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. « НОМЕР_2 », що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.42).
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТОВ «Гардіан» за договором обов`язкового страхування №АО/1447771 з лімітом відповідальності 100 000,00 грн, франшиза 2000 грн.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до ТОВ «Гардіан» з повідомленням про зазначене ДТП, однак станом на момент звернення до суду, ні винуватцем ДТП, ні відповідачем не було відшкодовано позивачу завдані матеріальні збитки. 
Відповідно до висновку експертного дослідження №Д12/2-7 від 06 липня 2020 року встановлено, що відновлювати автомобіль позивача з економічної точки зору недоцільно, а тому, вартість матеріального збитку дорівнює ринкової вартості автомобіля та становить 131 456, 33 грн (а.с.8-34). 
Згідно з Аварійним сертифікатом № 94-D/68/6 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику «Volkswagen», д.н.з. « НОМЕР_2 », вартість відновленого ремонту транспортного засобу складає 348 602,45 грн, а з урахуванням фізичного зносу – 137725,08 грн; ринкова вартість автомобіля складає 59100,00 грн. Таким чином, враховуючи, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, аварійний комісар дійшов висновку, що розмір матеріального збитку складає 59100,00 грн.
Відповідно до Аварійного сертифіката № 43-R/69/4 ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу після ДТП складає 16100 грн (а.с.64-107). 
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Пункт 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  зазначає, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до Аварійного сертифікату № 94-D/68/6 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику «Volkswagen», д.н.з. « НОМЕР_2 », який складений аварійним комісаром ОСОБА_3 на замовлення відповідача, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу складає 348 601,45 грн, а ринкова вартість транспортного засобу до ДТП складає 59100,00 грн.
Тобто встановлено недоцільність проведення відновлювального ремонту автомобіля, розмір якого перевищує ринкову вартість такого автомобіля до ДТП.
Зазначене також підтверджується висновком експертного дослідження №Д12/2-7 від 06 липня 2020 року, який доданий позивачем до позовної заяви, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу в розмірі 825 883,18 грн. перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП що складає 131 456,33 грн.
Відповідно до Аварійного сертифіката № 43-R/69/4 про оцінку вартості ТЗ, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу після ДТП складає 16100 грн. 
Разом з тим, враховуючи, що висновок експертного дослідження №Д12/2-7 від 06 липня 2020 року не містить висновку про вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції, з урахуванням положень ст. 12,81 ЦПК України, обґрунтовано не поклав його в основу рішення щодо визначення розміру страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача. 
Виходячи із норм вказаного Закону та обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що автомобіль позивача є фізично знищеним, так як його відновлювальний ремонт значно перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а матеріальна шкода завдана автомобілю дорівнює його ринковій вартості.
Отже, різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди складає: 59100,00 грн (ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП становила) - за мінусом 16100,00 грн (вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди) - за мінусом франшизи в розмірі 2 000 грн  = 41000,00 грн.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що позивачу як власнику даного транспортного засобу на підставі п.30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  відповідач повинен відшкодувати різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди в сумі 41000,00 грн є вірним. 
Доводи апеляційної скарги щодо невірного розрахунку вартості залишків ТЗ, який був проведений аварійним комісаром ОСОБА_4 та відображений у Аварійному сертифікаті №43-11/69/4 про оцінку вартості ТЗ в пошкодженому стані у сумі 16100,00 грн є необґрунтованим, оскільки позивач не надав жодних доказів на спростування вказаного розміру визначення вартості ТЗ у пошкодженому стані після ДТП.
Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апелянтом не надано.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сачок Андрій Вікторович залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 05 березня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 14 червня 2021 року.

Головуючий                                               Судді