УХВАЛА

20 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/2303/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Антимонопольного комітету України (далі - АМКУ, відповідач, скаржник)
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021

у справі № 910/2303/20
за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" (далі - АТ "ОГС "Миколаївгаз", позивач)
до Антимонопольного комітету України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог спору щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз збут"
про визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

АМКУ 22.03.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) через Північний апеляційний господарський суд звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 у справі                                 № 910/2303/20; справу № 910/2303/20 направити до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду. Крім того, скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 06.04.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 910/2303/20 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової    Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.  

Дослідивши доводи касаційної скарги АМКУ у контексті оскаржуваного судового рішення, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 у справі № 910/2303/20, зокрема клопотання АТ "ОГС "Миколаївгаз" про зупинення апеляційного провадження у справі №910/2303/20 задоволено; зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою АМКУ на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2020 у справі № 910/2303/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 161/11800/19; клопотання ТОВ "Миколаївгаз збут" про зупинення апеляційного провадження у справі №  910/2303/20 залишено без задоволення; зобов`язано учасників справи повідомити Північний апеляційний господарський суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі № 910/2303/20.

Ухвала суду мотивована зокрема, тим, що правовідносини у справі №   161/11800/19 є подібними зі справою, яка розглядається, у зв`язку з чим наявні підстави для зупинення провадження у справі № 910/2303/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №  161/11800/19.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний господарський суд керувався пунктом 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), за приписами якого суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі.

У поданій касаційної скарги АМКУ посилається на порушення апеляційним господарським судом норми процесуального права, а саме припису пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, оскільки, на думку скаржника, справа №    161/11800/19, рішення у якій переглядається Великою Палатою Верховного Суду, не є подібною з даною справою з огляду на суттєву відмінність у фактичних обставинах справи, різний зміст правовідносин, об`єкт (предмет) спору та підстави подання позову, що виключає можливість віднесення до неї висновків Верховного Суду, викладених у подібних правовідносинах. Зазначає, що таке зупинення має наслідком збільшення розумного строку розгляду справи, а безпідставне зупинення судом розгляду справи порушує приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, зупиняючи апеляційне провадження у справі № 910/2303/20, суд апеляційної інстанції, виходив, зокрема, з того, що подібність правовідносин у справі № 161/11800/19 з даною справою полягає у тому, що вирішення спору, в тому числі, залежить від правомірності приведення об`єму природного газу до стандартних умов за даними побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури тиску газу, а тому наявні підстави для зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 161/11800/19.
У той же час метою розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №    161/11800/19 є формування єдиної правозастосовчої практики у спорах щодо приведення об`єму природного газу до стандартних умов за даними побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень щодо застосування положень Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.02.2004 № 116.
Колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо правомірності застосування останнім норм пункту 7 частини першої статті 228 ГПК     України, оскільки у даному випадку предмет спору, зміст позовних вимог, підстави позову і встановлені судами фактичні обставини у справі № 161/11800/19 та у справі № 910/2303/20 виражають співвідношення цілого й частини (виключно питання правомірності застосування Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, яка затверджена згідно з наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.02.2004 № 116, її поширення на побутових споживачів та застосування коефіцієнтів приведення до стандартних умов), а, отже, необхідність зупинення провадження у цій справі є обґрунтованою та очевидно пов`язана з необхідністю формування єдиної правозастосовчої практики.

Близька за змістом правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 910/2417/20, від 19.02.2021 у справі №910/2319/20, від 09.03.2021 у справі №910/2322/20, від 12.04.2021 у справі № 910/2321/20.

Отже, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм Господарського процесуального кодексу України під час прийняття оскаржуваної ухвали та зупиненні провадження у справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією               № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АМКУ на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 у справі №    910/2303/20 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми процесуального права (пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України) під час зупинення провадження у справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Разом з цим, у зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у Верховного Суду підстав для розгляду клопотань скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали та здійснення розгляду касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи немає.

Керуючись статтями 174, 234, 235, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 у справі № 910/2303/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 
Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк 
Суддя                                                                                                    І. Булгакова