ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/4933/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),
суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.
при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:
від позивача: Чабарай К.В., довіреність №17/26/1269 від 29.12.2020 р., представник;
відповідач: Штефан В.О., паспорт серії НОМЕР_1 від 04.07.1997 р., особисто;
від відповідача: Лісовий Д.О., ордер серії АЕ №1011494 від 01.01.2020 р., адвокат;
від Дніпропетровської обласної прокуратури: Буршаєвський К.Л., посвідчення №058572 від 14.12.2020 р., прокурор відділу;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича" на рішення Господарського суду Дніпропетровської област від 17.12.2020 (повний текст складено та підписано 28.12.2020 суддя Мельниченко І.Ф.) у справі №904/4933/15

за позовом Прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 
до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича, м. Кривий Ріг Дніпропетровська області 
про повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості в сумі 217 623, 86 грн.             

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Прокурор Довгинцівського району м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Криворізької міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про повернення земельної ділянки площею 0,6480 га, вартістю - 973 555, 20 грн. по вул. Гутовскього біля житлових будинків № 41 та № 57 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу (кадастровий номер: 1211000000:03:001:0222) та стягнення заборгованості з орендної плати, що складають суму заборгованості за Договором оренди земельної ділянки № б/н від 14.08.09 року у загальному розмірі 217 623, 86 грн. (6      561,50 грн за період з 01.07.2013р. по 31.12.2013р. та 211      062,36 грн за період з 01.01.2014 по 31.12.20214р.).
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/4933/15 позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Штефана Владислава Олександровича повернути земельну ділянку площею 0,6480 га, вартістю - 973 555, 20 грн. по вул. Гутовскього біля житлових будинків № 41 та № 57 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу (кадастровий номер: 1211000000:03:001:0222) на користь держави в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі з приведенням її у придатний для використання стан за рахунок Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича на користь Криворізької міської ради 217      623,86 грн - заборгованості з орендної плати за земельну ділянку. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича в доход Державного бюджету України - судовий збір в розмірі 5      570,48 грн.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що з урахуванням положення статей 125, 126 Земельного кодексу України та статті 18 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на час укладення договору оренди, а також умов пункту 6 Договору, строк його дії закінчився 16.09.2012р. Проте, в порушення вказаної статті Закону, ФОП ІІІтефан В.О. земельну ділянку (кадастровий номер: 1211000000:03:001:0222) Криворізькій міській раді не повернув. 
З огляду на положення пунктів 18, 19, 20 Договору та те, що       строк договору оренди земельної ділянки закінчився 16.09.2012, а земельна ділянка передавалась винятково для розміщення на ній тимчасової споруди автостоянки, у ФОП Штефана В.О. виник обов`язок повернути орендовану земельну ділянку Криворізькій міській раді, у відповідності до вищеозначених договірних зобов`язань, за актом приймання-передачі, шляхом демонтажу розташованих на ній тимчасових споруд та парканів, відповідно        позовні вимоги,       про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку кадастровий номер: 1211000000:03:001:0222      визнано обґрунтованими і такими, що       підлягають задоволенню.
Пунктом 21 спірного Договору передбачено, що неповернення земельної ділянки не звільняє орендаря від сплати орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за фактичне користування земельною ділянкою вноситься у розмірах, визначених розділом Договору «Орендна плата». Нарахування орендної плати припиняється з дати оформлення акту приймання-передачі (повернення) земельної ділянки. При підписанні спірного договору, відповідач погодився з вимогами пунктів 10, 12 Договору, згідно з якими зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться, а розмір та сума орендної плати у конкретно визначених випадках переглядається без внесення змін у договір оренди земельної ділянки.
В зв`язку із введенням в дію Податкового кодексу України з 01.01.2011 (від 02.12.2010 N 2755-VІ) Закон України «Про плату за землю» втратив чинність, а питання сплати податку на землю та оплати орендної плати за користування земельною ділянкою з 01.01.2011 року регулюється виключно Податковим кодексом України.
Таким чином, з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, мас відповідати вимогам пп. 288.5.1 п.288.5 ст.288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.
При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 ст. 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.
В порушення приписів чинного законодавства, ФОП ІІІтафаном В.О. здійснюється плата за фактичне користування земельною ділянкою, площею 0,6480 га на вул. Гутовського біля житлових будинків № 41 та № 57, у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, в обсязі, що не відповідає прямій нормі Податкового кодексу України, в результаті чого за період з: 01.07.2013 року по 31.12.2013 року виникла заборгованість з плати за землю в розмірі - 6      561,50 грн.; з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року заборгованість з плати за землю складає - 211      062,36 грн.
Тобто, загальна сума заборгованості з орендної плати за землю, за вказані вище періоди, становить - 217 623,86 грн.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій просить:
- зупинити апеляційне провадження у справі №904/4933/15 до закінчення вирішення пов`язаної адміністративної справи №212/2276/16-а за позовом ФОП Штефана В.О. до Криворізької міської ради, про визнання рішення Криворізької міської ради від 14 травня 2010 року за №3188 - таким, що не набрало чинності.
- зупинити апеляційне провадження у справі №904/4933/15 до вирішення пов`язаної справи №904/6676/20 про визнання частини пункту 12 спірного договору недійсною, що перебував на розгляді Господарського суду Дніпропетровської області.
- скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 по справі №904/4933/15.
- залишити без розгляду позовну заяву Прокурора Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (замінено на прокурора Криворізької місцевої прокуратури” Дніпропетровської області).
- у випадку не залишення позову прокурора без розгляду - повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
- хоч звернення прокурора із позовом у даній справі відбулось 01.07.15р. (до вступу в силу певних положень нового ЗУ «Про прокуратуру»), вважає, що з метою дотримання Європейських стандартів та сучасного стану розвитку суспільних відносин, представництво і захист інтересів Криворізької міської ради не може здійснюватися прокуратурою.
- участь прокурора у даній справі порушує засади змагальності господарського судочинства, адже в такому випадку Криворізька міська рада матиме ще одного представника, який у розумінні положень ЗУ «Про прокуратуру» наділений більш ширшими повноваженнями ніж сторонка Відповідача та як вбачається із позиції ЄСПЛ щодо даних обставин прокурор або посадову особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити ... скаргу, стає Противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності.
- зазначає, що позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, а тому, позов підлягає залишенню без розгляду.
- з 18.06.14р. Криворізьким відділенням поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування за ч.1 ст.367 КК України (Службова недбалість) на підставі заяви, як потерпілого - ФОП Штефана В.О., ФОП Климович О.Б., ФОП Бучковському О.В. та ТОВ «Селв» в особі директора Адамчика P.M.
Прокуратура не може здійснювати представництво інтересів Криворізької міської ради у даній справі, оскільки з одного боку прокуратура притягує до відповідальності посадових осіб Криворізької міської ради, які допустили грубу службову недбалість до та під час прийняття рішення криворізької міської ради №3884 від 14.05.10р., а з іншого - виступають у суді на стороні Криворізької міськії ради та намагаються зобов`язати землекористувача- Відповідача сплатити орендну плату, яка Зарахована на підставі визнаного у судовому порядку незаконного та такого, що істотно порушує права землекористувачів, рішення міської ради №3884 від 14.05.10р. При цьому, заборгованість із орендної плати нарахована тими ж посадовими особами Криворізької міської радй, які є головними фігурантами вищевказаного кримінального провадження.
За таких обставин, враховуючи висновки, що наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.20р. по справі №912/2385/18, враховуючи правову позицію Верховного Суду що викладена у постанові від 07.08.18р. у справі №804/13676/13-а, у постанові від 14.02.20 по справі №804/13199/15, у постанові від 10.03.20 року по справі №160/1088/19, у постанові від 28.04.20р. у справі №904/164/19, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.07.17р. справі 2а-423/10/0408 щодо неможливості застосування рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.10р., а також враховуючи наявність кримінального Провадження №42014040230000048 відкритого відносно посадових осіб Криворізької міської ради за ч.1 ст.367 КК України, які вчинили злочин із тяжкими наслідками - позов: прокурора у даній справі підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 2 частини перщої статті 226 ГПК України.
- станом на 27.05.20р. та станом на сьогоднішній день у провадженні Центрально- Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області судді Онопченко Ю.В перебуває та сама справа №212/2276/16-а але за позовом третьої особи, яка заявляє, самостійні вимоги на предмет спору - ФОП Климович Олена Борисівна дЬ Криворізької міської ради, за участі Позивача ФОП Штефана В.О. та за участі третіх осіб, які ре заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконавчого комітету Криворізької міської ради, Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя», про визнанню рішення Криворізької міської ради таким, що не набрало чинності.»
Обставини, які будуть встановлені у справі №212/2276/16-а мають зндчення для вирішення даної справи, оскільки впливають на оцінку доказів у даній справі, а саме щодо розміру заборгованості і ці питання можуть бути вирішені лише в рамках адміністративного провадження.
- Результат розгляду справи №904/6676/20 також має істотне значення для вирішення даної справи, оскільки впливає на визначення розміру орендної плати, порядку зміни розміру орендної плати та як наслідок правомірності нарахування Криворізькою міською радфю заборгованості із орендної плати та її стягнення прокурором у судовому порядку.
За таких обставин, вважає, що суд зобов`язаний був зупинити провадження у справі, натомість зазначеного не зробив, з урахуванням чого вимушений повторно звернутися  даним клопотання у апеляційній скарзі, оскільки у провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/6676/20 за позовом ФОП Штефана В.О. до Криворізької міської ради про визнання частини пункту 12 спірного договору недійсною обставини та висновкй суду якої матимуть преюдиційні значення, які у розумінні ч. 4 ст.71 ГПК України не потребуватимуть доказуванню та впливатимуть на результат розгляду данЬЇ справи, а тому, слід зупини провадження у даній справі.
- Судом не врахована та обставина, що у відповідності до п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України, рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період).
- звертає увагу, що довідка управління Держкомзему у м.Кривий Ріг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.08.10р. №1222 не є належним і допустимим доказом, на підставі якого можливий розрахунок орендної плати.
Оскільки, станом на дату видачі довідки від 07.02.2011р. №27-р2 чисельні положення законодавства говорять, що дані про нормативну-грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються виключно як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
- у даній справі господарський суд взагалі не наводить жодних власних висновків із приводу відповіді листа Управління Держгеокадастру №111-34/0-32/6-16 від 22.02.16р., який наданий Відповідачем під час підготовчого провадження, як доказ неправомірності розрахунку заборгованості із орендної г лати за землю на підставі довідки від 07.02.2011р. №27-р2, а не витягу, як того вимагають положення Законодавства та чисельна практика Верховного суду.
- звертає увагу на висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №922/536/18 та висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-, згідно з якими обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у сщаві № 320/5877/17.
- Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.08.10р. по справі №2а-423/10/0408 у позовних вимогах відмовлено. Однак, Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі №2а-423/10/0408 від 01.11.2011 року скасовано постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.08.2010 року. Позовні вимоги об`єктів господарювання м. Кривого Рогу задоволено частково. Визнано нечинним рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 року «Про затвердження технічюї документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу». Постановою Вищого адміністративного суду від 11.12.12р. по справі №2а-423/Ю/04О8 касаційну скаргу Криворізької міської ради залишено без задоволення, постанову апеляційного суду від 01.11.11р. - без змін.
Тобто, рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010 року «Про затвердженая технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», яке покладеної в основу розрахунку орендної плати за 2013 рік визнано нечинним, отже не підлягає до застосування при розрахунку орендної плати за 2013 рік.
- після скасування рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області j№ 3884 від 14.05.2010р. автоматично поновило свою дію попереднє рішення Криворізької міської ради №2494 від 22.12.2004р.
Оскільки у період 2014 року діяло рішення Криворізької-міської ради від 22.12.2004р. №2494, Відповідач правомірно сплатив за цей період орендну плату у розмірі 3% від даної нормативної грошової оцінки – 12 709, 08грн., розрахованої на підставі цього рішення та з урахуванням витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №982 від 15.09.2008.
Такі дії Відповідача узгоджуються із положеннями укладеного Договору оренди, узгоджуються із правовою позицією Верховного суду викладеною у постанові від 14.02.20р. по справі №804/13199/15.
- не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог надані Позивачем акти обстеження земельної ділянки, які не є належним, законним та допустимим доказом у Даній справі. Надані акти можуть бути використані органом місцевого самоврядування лише виключно для їх внутрішнього використання але аж ніяк не доказом по справі
- у даній справі Суд не врахував того, що вимога Позивача в інтересах Орендодавця про зобов`язання Відповідача, як Орендаря підписати акти виконаних робіт є не правильним способом захисту права незважаючи на те, що такий обов`язок передбачений положеннями договору. 'Такі позовні вимоги спрямовані не на захист саме порушеного права, а фактично свідчать Іпро встановлення юридичного факту, що не передбачено господарським судочинством.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Криворізька міська рада у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що:
- строк договору оренди земельної ділянки закінчився 16.09.2012. а земельна ділянка передавалась винятково для розміщення на ній тимчасової споруди автостоянки, у ФОП Штефана В.О. виник обов`язок повернути орендовану земельну ділянку Криворізькій міській раді, у відповідності до вшдеозначених договірних зобов`язань, за актом приймання-передачі.
- суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо підтвердження факту комерційного використання ФОП Штефаном В.О. спірної земельної ділянки та невиконання ним договірних зобов`язань щодо повернення земельної ділянки після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки актом від 27.02.2015 та правомірно не врахував безпідставних доводів відповідача щодо неможливості використання такого акту в якості доказу.
- посилання апелянта на те, що вказаний акт обстеження спірної земельної ділянки від 27.02.2015 є неналежним доказом, з огляду на невідповідність його вимогам Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», є лише довільним трактуванням законодавства та намаганням підмінити один порядок обстеження земельної ділянки на інший, нехтуючи спеціальними нормативно-правовими приписами, наведеними вище, котрі застосовуються при обстеженні земельної ділянки в порядку здійснення самоврядного контролю.
- жодні зміни до узгоджених сторонами умов Договору, викладених у пунктах 10, 12, не вносились, а отже договірні правовідносини між сторонами в цій частині є не зміненими.
- також суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при підписанні ФОП Штефаном В.О. спірного договору оренди земельної ділянки він виявив власне волевиявлення та вільну внутрішню волю щодо розуміння умов договору, в тому числі пунктів 10, 12, Договору в тій редакції, в якій вони були викладені, про що свідчить його підпис у договорі.
- безпідставними є посилання апелянта на необхідність застосування викладеної у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, котра стосується правовідносин, пов`язаних з процедурою реалізації переважного права на поновлення договору відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі” та узгодження під час такої процедури істотних умов договору, в тому числі щодо розміру орендної плати при зміні нормативної грошової оцінки земель, що, відповідно, не подібні до правовідносин, котрі є предметом судового розгляду у справі №904/4933/15.
- пунктом 21 Договору Криворізька міська рада та ФОП Штефан В.О. узгодили, що неповернення земельної ділянки не звільняє Орендаря від сплати орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою. 
- зауважуємо на обґрунтованості висновків Господарського суду Дніпропетровської області щодо правомірності визначення розміру заборгованості ФОП Штефана В.О. зі сплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою у період з 01.07.2013 до 31.12.2013, на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 № 3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», яке діяло з 01.06.2010 до 31.12.2013.
- обґрунтованим є виникнення обов`язку у ФОП Штефана В.О. зі сплати орендної плати в розмірі, обчисленому з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної у довідці про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.08.2010 №1222. котра видана на підставі та у період дії рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884
- довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.08.2010 №1222 була предметом судового дослідження адміністративних судів в ході розгляду адміністративної справи №2а/0470/1550/12. Спірну довідку виготовлено у період дії рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884.
- всупереч доводів апелянта, жодною нормою законодавства не передбачалася видача довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки саме на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 
- Наведені обставини, свідчать про обгрунтованість здійснення розрахунку заборгованості ФОП Штефана В.О. зі сплати орендної плати у 2013 році саме на підставі довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10 серпня 2010 року №1222.
- безпідставними є посилання відповідача на необхідність врахування при розгляді даної справи подання прокуратури міста Кривого Рогу від 22.08.2013 за №61-4453вих13 про усунення порушень Земельного кодексу України, законів України «Про адміністративні послуги», «Про оцінку землі» та листування щодо нього, з огляду на існування преюдиційних обставин стосовно правомірності видачі довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10 серпня 2010 року №1222 на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884 та її застосування при обчисленні податкового зобов`язання з орендної плати, встановлених адміністративними судами в судових рішеннях у справах №2а/0470/1550/12, №804/6800/15, №804/2239/14, №804/4697/14.
Не підлягає врахуванню під час вирішення існуючого спору лист Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.09.2016 №4-28-0.22-14408/2-16, котрий не стосується предмету доказування, а містить лише роз`яснення щодо оформлення витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з посиланням на відповідні правові норми.
- не заслуговують на увагу доводи ФОП Штефана В.О. щодо необхідності врахування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі №804/13199/15, котра стосується правовідносин, що не є подібними до спірних.
Що ж стосується посилань ФОП Штефана В.О. на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17 та постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №922/536/18, слід зауважити на відсутності обгрунтованих підстав для їх врахування під час вирішення існуючого спору, оскільки правовідносини, що були предметом судового розгляду у вказаних справах, стосуються  збереження фактичним користувачем земельної ділянки коштів, які він мав заплатити за користування нею, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї земельної ділянки, та зобов`язання повернути вказані кошти власнику земельної ділянки.
- Недоречними є посилання апелянта на постанови Верховного Суду, ухвалені за результатом розгляду справ №160/1088/19 та №904/164/19, адже спори у вказаних справа не є подібними до існуючого спору.
- Стосовно посилань ФОП Штефана В.О. на необхідність врахування при розгляді існуючого спору правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 14.02.2020 №804/13199/15, слід зауважити на їх необґрунтованості, оскільки такий правовий висновок суду касаційної інстанції стосується надання податкової консультації щодо визначення розміру орендної плати за землю у 2015 році.
- Розрахунки заборгованості ФОП Штефана В.О. з орендної плати за користування земельною ділянкою здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, та обґрунтовуються пояснювальною запискою до таких розрахунків, що долучена до відповіді на відзив на позовну заяву від 12.10.2020 №630.
Враховуючи викладене, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції щодо не надання ФОП Штефаном В.О. доказів, які б підтверджували право користування ним спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії спірного договору та виконання обов`язку щодо повернення спірної земельної ділянки, а також доказів виконання ним зобов`язання щодо внесення орендної плати в розмірі 217 623,86 грн.
- ФОП Штефан В.О. повторно заявляючи в апеляційній скарзі клопотання про зупинення провадження у справі №904/4933/15 до закінчення вирішення, як на його думку, пов`язаних справ №212/2276/16-а, №904/6676/20 та залишення без розгляду позовної заяви прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в інтересах Криворізької міської ради, які вже вирішені судом першої інстанції, не вказує інші підстави або ж нові обставини, на які не містилося посилань у аналогічних клопотаннях, поданих до суду першої інстанції.

Відзив Криворізької південної окружної прокуратури на апеляційну скаргу за № 04/57-93ВИХ-21 від 23.03.2021, що був надісланий на адресу Центрального апеляційного господарського суду 23.03.2021, судом до уваги не приймається, з огляду на наступне:
Відповідно до ухвали апеляційне провадження відкрито 23.02.2021. Копію ухвали спрямовано на електронну адресу прокуратури dnipr_oblprok@dnipr.gp.gov.ua.
Прокуратурою заяв щодо неотримання ухвали суду від 23.02.2021 на електронну адресу не заявлялося. 
Відповідно до тексту резолютивної частини ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2021 "Іншим учасникам протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження надати до суду: відзив на апеляційну скаргу; заперечення щодо заяв та клопотань, поданих разом з апеляційною скаргою; власні заяви, клопотання відповідно до ст. ст. 38, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України, додаткові докази та обґрунтування щодо неможливості надати їх до суду першої інстанції (копії вказаних документів у цей же строк направити іншим учасникам справи, докази чого надати суду)."
Згідно поштового штемпеля 23.03.2021 прокуратурою на адресу суду було надіслано відзив на апеляційну скаргу, тобто з пропуском строку встановленого Центральним апеляційним господарським в ухвалі від 23.02.2021.
Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч.6 ст. 166 ГПК України).
Відповідно до ч.1, 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Клопотань щодо поновлення строку на подання такого відзиву від прокуратури не надходило.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2021 апеляційну скаргу було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
18.02.2021 до канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду додано відповідні докази.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської област від 17.12.2020 у справі №904/4933/15. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 24.03.2021 о 12:00 годин.
26.02.2021 від представника Криворізької міської ради через систему «Електронний Суд» на надійшла заява про участь у судовому засіданні 24.03.2021 в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.
Ухвалою від 02.03.2021 судове засідання призначене на 24.03.2021 на 12:00 ухвалено проводити в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку “EasyCon”.
24.03.2021 від Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича надійшло клопотання про повернення відзиву Криворізької міської ради на апеляційну скаргу без розгляду, вмотивоване тим, що відзив на апеляційну скаргу з боку Криворізької міської ради підписано представником Скляр Наталією без долучення доказів статусу адвоката чи самопредставництва.
Дослідивши вказане клопотання колегія суду дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне:
Відзив на апеляційну скаргу Криворізької міської ради міститься в матеріалах справи (т.4 а.с. 58-67), відповідно до зворотньої сторони аркушу 67, вказаний відзив підписано представником Катериною Чабарай, докази на здійснення представництва Криворізької міської ради в порядку самопредставництва містяться в матеріалах справи (т.4 а.с.16-26), а також підтверджується даними з безкоштовного запиту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.4 а.с.183-188).
Окрім того, дані вказаного запиту також містять відомості щодо надання повноважень на здійснення представництва Криворізької міської ради в порядку самопредставництва Скляр Наталією.
Ухвалою суду від 24.03.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 19.04.2021 на 12:00 год.
13.04.2021 від представника Криворізької міської ради через систему «Електронний Суд» на надійшла заява про участь у судовому засіданні.
16.04.2021 до Центрального апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача, дослідивши яке, колегія суддів вирішила залиши без розгляду, з огляду на наступне
Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Доказів того, що аналогічне клопотання подавалося до суду першої інстанції, матеріали справи не містять, а тому заявником не дотримані вимоги ст. 50 Господарського процесуального кодексу.
19.04.2021 в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.
У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Антоніка С.Г., на підставі розпорядження керівника апарату суду №827/21 від 19.04.2021,      проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.
Ухвалою суду від 19.04.2021 справу №904/4933/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), судді: Іванов О.Г., Березкіна О.В., судове засідання ухвалено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку “EasyCon”.
19.04.2021 розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича" на рішення Господарського суду Дніпропетровської област від 17.12.2020 у справі №904/4933/15 відкладено на 17.05.2021 на 12:00 годин.
17.05.2021 у судовому засіданні, за участю всіх представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

На підставі рішення Криворізької міської ради від 27.06.2009 № 3312, між Криворізькою міською радою (далі - Орендодавець) та ФОП Штефаном В.О. (далі - Орендар) 14.08.2009 украдено Договір оренди земельної ділянки житлової та громадської забудови площею 0,6480 га. вартістю – 973 555,20 грн. під розміщення тимчасової споруди автостоянки на вул. Гутовського біля житлових будинків №№ 41 та 57 у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу (кадастровий помер: 1211000000:03:001:0222) (а.с. 14-17 том - 1). 
Вказаний договір 16.09.2009 зареєстровано у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040910800787.
Відповідно до пунктів 1-6 Договору позивач передав в оренду відповідачу строком на 3 роки земельну ділянку площею 0,6480 га, кадастровий номер 1211000000:03:001:0222, для розміщення тимчасової споруди автостоянки, яка знаходиться на вул. Гутовського (В`ячеслава Чорновола) біля житлових будинків №№ 41 та 57 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу.
Строк дії Договору було продовжено на 3 роки на підставі рішення Криворізької міської ради від 27.01.2010 №3714, шляхом укладення між сторонами 20.04.2010 додаткової угоди, яку зареєстровано у Криворізькому міському відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 14.05.2010 №041010800395.
Згідно з пунктом 1 Договору Орендодавець на підставі рішення міської ради від 24.06.2009 року № 3312 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови для розміщення тимчасової споруди автостоянки, яка знаходиться на вул. Гутовського біля житлових будинків №№41 та 57 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу.
Відповідно до пункту 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка площею 0,6480 га.
Кадастровий номер земельної ділянки: 1211000000:03:001:0222 (пункт 4 Договору).
Пунктом 6 Договору передбачено, що договір укладено на 3 роки. Після закінчення строку Договору Орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі "Орендар" повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмове "Орендодавця" про намір продовжити його дію.
Враховуючи положення статей 125, 126 Земельного кодексу України та статті 18 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на час укладення договору оренди, а також пункту 6 Договору, строк його дії закінчився 16.09.2012.
ФОП ІІІтефан В.О. земельну ділянку (кадастровий номер: 1211000000:03:001:0222) Криворізькій міській раді не повернув.
Вказане підтверджується актом самоврядного контролю органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин від 27.02.2015 року, а також податковими деклараціями відповідача від 14.10.2009, 09.03.2010, 29.02.2012, 28.03.2011, 20.02.2013, 20.03.2013, 18.04.2013, 20.05.2013, 20.06.2013, 19.07.2013, 20.08.2013, 19.09.2013, 24.10.2013, 20.02.2014, 17.01.2014, 13.12.2013, 18.11.2013, 15.04.2015, в яких ФОП Штефан В.О. декларує податкові зобов`язання за користування вказаною земельною ділянкою.
При підписанні ФОП Штефаном В.О. спірного договору оренди земельної ділянки він виявив власне волевиявлення та вільну внутрішню волю щодо розуміння умов договору в тій редакції, в якій вони були викладені, про що свідчить його підпис у договорі.
Отже, при підписанні відповідачем спірного договору, останній погодився з вимогами пунктів 10, 12 Договору, згідно з якими зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться, а розмір та сума орендної плати у конкретно визначених випадках переглядається без внесення змін у договір оренди земельної ділянки.
ФОП ІІІтафаном В.О. здійснюється плата за фактичне користування земельною ділянкою, площею 0,6480 га на вул. Гутовського біля житлових будинків № 41 та № 57, у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, в обсязі, що не відповідає прямій нормі Податкового кодексу України, в результаті чого за період з: 01.07.2013 року по 31.12.2013 року виникла заборгованість з плати за землю в розмірі – 6 561,50 грн.; з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року заборгованість з плати за землю складає – 211 062,36 грн.
Тобто, загальна сума заборгованості з орендної плати за землю, за вказані вище періоди, становить - 217 623,86 грн.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного:
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.
На офіційній сторінці Міністерства юстиції за електронною адресою: https://minjust.gov.ua/news/acts/pro-nabrannya-chinnosti-novimi-normativno-pravovimi-aktami-scho-zachipayut-prava-ta-interesi-gromadyan-21818 міститься інформація щодо офіційної публікації прийнятого Верховною Радою України Закону України «Про прокуратуту» від 14.10.2014 № 1697-VII в газеті Голос України від 25.10.2014 № 206, Офіційний вісник України від 07.11.2014 № 87, Урядовому кур`єрі від 14.11.2014 № 212 та відомостях Верхної Ради України та набрання його чинності з 15 липня 2015 року, крім пункту 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділу XIIІ цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування (відповідно до пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону)
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає встановленим, що станом на час подання позовної заяви 03.06.2015р. Прокурор Довгинцівського району міста Кривого Рогу, який звертався в інтересах Криворізької міської ради  з позовом до Фізичної особи підприємця Штефана В.О. мав відповідну можливість і зобов`язаний був ознайомитися з положеннями Закону № 1697-VII, який вступав в дію з 15 липня 2015 року і передбачити усі можливі негативні наслідки, пов`язані з невідповідністю позовної заяви в частині вимоги Закону № 1697-VII   обгрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави.
Натомість як вбачається зі змісту позовної заяви вих..№ 41-2458вих.15 від 28.05.2015р., поданої прокурором Довгинцівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області  до місцевого господарського суду, обґрунтовуючи наявність підстав для звернення до суду, прокурор, окрім цитування норм матеріального права, які регулюють на його думку спірні правовідносини, обмежився лише посиланнями на те, що :
«Прокуратурою Довгинцівського району, під час реалізації повноважень передбачених ст. 121 Конституції України, встановлено, що протягом значного проміжку часу з 16.09.2009 року по теперішній час ФОП Штефаном Владиславом Олександровичем (далі - ФОП Штефан В.О.) здійснюється користування земельною ділянкою площею - 0,6480 га. на вул. Гутовського біля житлових будинків №№ 41 та 57 у Довгинцівському районі…
… Таким чином, користування!' ФОН Штефаном В.О. вказаною земельною ділянкою за відсутності правовстановлюючих документів порушує встановлений законодавством порядок набуття прав на землю та майнові інтереси держави в особі Криворізької міської ради щодо володіння та розпорядження землею в межах м. Кривого Рогу.
З огляду на зазначене, прокурор Довгинцівського району звертається до господарського суду Дніпропетровської області з метою захисту інтересів держави в особі Криворізької міської ради з метою повернення земельної ділянки та відшкодування збитків завданих внаслідок незаконного використання нею територіальній громаді міста, виходячи з наступного.» (т.1 а.с. 4).
В подальшому ,надаючи заперечення на клопотання про залишення позовної заяви прокурора без розгляду, поданої ФОП Штефаном В.О. 29.09.2020р. з урахуванням висновків, наведених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. (т.3 а.с. 56-61), прокурор зазначав про наступне:
«ФОП Штефана В.О. 29.09.2020 подано до суду клопотання про залишення позову прокурора без розгляду, із посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, оскільки, на думку відповідача, відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі міської ради…
… прокурор Довгинцівського району м. Кривого Рога Дніпропетровської області звернувся до суду з вказаним позовом 28.05.2015.
На час звернення до суду році правовий статус прокурора було визначено статтями 121-123 Конституції України (в редакції від 02.03.2014) та ст. 36-1 Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції від 01.04.2015)…
… Положення ст. 121. 123 Конституції України відсилали до спеціального закону, яким були визначені випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом був Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ. положення якого діяли до 15.07.2015.
Так, відповідно до п. 1 Розділу XII Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ цей Закон набирає чинності з 15 липня 2015 року.
Згідно ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2015 провадження у господарській справі № 904/4933/15 порушено 10.06.2015, тобто до набрання чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.
Таким чином, на момент звернення прокурором Довгинцівського району м. Кривого Рога Дніпропетровської області до суду з вказаним позовом 28.05.2015 діяли норми Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ...
…Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави…
…Отже, Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 передбачав, що випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави»…
…Отже законодавство, яке діяло на час звернення до суду (28 травня 2015 року), не вимагало від прокурора обгрунтовувати чи неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування, до компетенції якою віднесені відповідні повноваження, захист цих інтересів держави. Достатнім  було лише зазначити орган, уповноважений державою здійснювані відповідні функції у спірних правовідносинах або його відсутність» (т. 3 а.с. 245-249).
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає встановленим, що позиція прокурора зводиться до того, що оскільки на час подання ним позовної заяви діяла редакція закону «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції від 01.04.2015), то і при прийнятті остаточного рішення суд першої інстанції мав враховувати положення цього закону в частині наявністі підстав для представництва інтересів держави прокурором.
Колегія суддів вважає таку правову позицію помилковою з огляду на наступне:
Темпоральна (часова) колізія – це колізія, що виникає внаслідок видання в різний час з того самого питання принаймні двох норм права.  
Для подолання такої колізії необхідно докладно проаналізувати чотири показники, що характеризують дію суперечливих нормативних актів у часі: момент набуття актами чинності; напрям дії темпоральної дії актів; момент, підстави та порядок призупинення дії нормативних актів; момент, підстави та порядок припинення (скасування) їхньої дії [Загальна теорія держави і права: [підручник для студентів юридичних спеціальностей вищих навчальних закладів] / М. В. Цвік, В. Д. Ткаченко, Л. Л. Богачова та ін.; за ред. М.В. Цвіка, В.Д. Ткаченка, О.В. Петришина. – Х.: Право, 2002, с. 316].
Для подолання темпоральної колізії необхідно керуватися принципом: наступний акт одного рівня з того ж самого питання скасовує дію актів попередніх. Винятком є норми: 1) про зворотню силу закону; 2) про переживання закону [Скакун О. Ф. Теорія держави і права: підручник / Скакун О. Ф. – [2-ге видання]. –К.: Алерта; 2011., с. 432].
Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В пункті 5.11 постанови Верховного Суду від 25.02.2021р. у справі № 905/5336/15 зроблено наступний правовий висновок:
Однак, якщо в новому законі відсутнє положення про визнання пріоритетності раніше прийнятого закону, то підлягають застосуванню положення пізніше прийнятого закону, виходячи з визначення темпоральної (часової) колізії.
З урахуванням відсутності в Законі України «Про прокуратуту» від 14.10.2014 № 1697-VII вказівок про пріоритетність раніше прийнятого Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р., колегія суддів доходить висновку, що станом на час прийняття рішення судом першої інстанції (17.12.2020р.) застосуванню підлягали положення Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020  у справі № 912/2385/18 викладені наступні висновки: 
24. Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України  внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
25. Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
26. Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
27. Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).
37. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
38. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
45. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
46. У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
47. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
48. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною четвертою статті 53 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.
65. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (статті 74, 77 ГПК України).
66. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
67. Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.
Колегія суддів констатує, що знайомившись з заявою про залишення позовної заяви прокурора без розгляду, поданої ФОП Штефаном В.О. 29.09.2020р. з урахуванням висновків, наведених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. (т.3 а.с. 56-61), прокурор мав процесуальні можливості щодо наведення обґрунтувань наявності підстав для представництва інтересів держави з урахування положень Закону України «Про прокуратуту» від 14.10.2014 № 1697-VII та висновків Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі.
Натомість зміст заперечень на клопотання про залишення позовної заяви прокурора без розгляду (т.2 а.с. 245-249) зводиться до викладення прокурором порядку вирішення темпоральної (часової) колізії між Законами України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII та  від 05.11.1991р. №1789-ХІІ і наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави з урахуванням положень Закону України 05.11.1991р №1789-ХІІ, з якими в свою чергу, погодився суд першої інстанції.
Втім у пункті 54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18, викладено наступний правовий висновок: 
54. З метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень ГПК України у справах за позовами прокурорів Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в  таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої 226 ГПК України (залишення позову без розгляду). Такого ж висновку щодо застосування наведеної норми процесуального права дійшов і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2019 року у справі №  925/226/18.
Відповідно до частин 1-4 статті 13 Господаського процесуального кодексу України:
1. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи вищевикладене, обов`язок несення негативних наслідків від самоусунення прокурором від обов`язку обґрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави лежить на прокуророві. При цьому, застосування принципу судочинства jura novit curia - "суд знає закони" є неможливим та призведе до порушення принципів змагальності, рівності перед законом і судом, визначених статтями 13 та 7 Господарського процесуального кодексу України, оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.
Відповідно до пунтку 4 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню
Оскільки розглядаючи справу, місцевий господарський суд не застосував до спірних правовідносин положення Закону від 14.10.2014 № 1697-VII, рішення Господарського суду Дніпропетровської област від 17.12.2020 у справі №904/4933/15  – підлягає скасуванню, а позовна заява залишенню без розгляду.
З урахуванням вищенаведених висновків, колегія суддів не здійснює аналіз інших підстав для скасусування рішення суду першої інстанції і наявності підстав для зупинення провадження у справі №904/4933/15 до закінчення вирішення пов`язаної адміністративної справи №212/2276/16-а та до вирішення пов`язаної справи №904/6676/20, наведених ФОП Штефаном В.О. в його апеляційній скарзі і доводи на їх спростування викладені у відзиві на апеляційну скаргу Криворізької південної окружної прокуратури.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/4933/15 – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/4933/15 – скасувати.
Позовну заяву Прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Криворізької міської ради до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича – залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.05.2021

Головуючий суддя                                              М.О. Дармін 

Суддя                                                                   О.В. Березкіна

Суддя                                                                   О.Г. Іванов