П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 484/1201/20	
Головуючий в 1 інстанції: Мельничук О.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Крусяна А.В.,
          Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 березня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа: Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2020р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ГУ НП в Миколаївській області, третя особа: УПП в Миколаївській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА №430115 від 11.04.2020р. про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він 11.04.2020р. о 18:25год. рухався на належному йому автомобілі марки ВАЗ 21114 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по дорозі Р75 в напрямку з м.Первомайськ до смт.Доманівка. Проїхавши невелику відстань від м.Первомайськ позивач був зупинений працівниками поліції які пояснили, що він вчинив порушення п.9.8 Правил дорожнього руху, а саме рухався за межами населеного пункту, не ввімкнувши ближнє світло фар автомобіля. Поліцейським ОСОБА_2 було складено оскаржувану постанову. Позивач зазначає, що дійсно не ввімкнув ближнє світло фар, виїхавши за межі м.Первомайська, але вважає, що штраф на нього накладено незаконно, так як штраф накладено за ч.2 ст.122 КУпАП. При цьому, позивач вважає, що мало місце порушення не п.9.8 Правил дорожнього руху України, так як вимоги щодо користування зовнішніми світловими приладами передбачено у розділі 19 Правил дорожнього руху і тому його дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, а тому оскаржена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 квітня 2021р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що працівниками поліції вірно було встановлено те, що позивач своїми діями порушив вимоги п.9.8 ПДР України, у зв`язку із чим правомірно накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 11.04.2020р. о 18:25год. ОСОБА_1 рухався на належному йому автомобілі марки ВАЗ 21114 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по дорозі Р75 в напрямку з м.Первомайськ до смт.Доманівка. Проїхавши невелику відстань від м.Первомайськ позивач був зупинений працівниками поліції за вчинення порушення п.9.8 ПДР України, а саме встановлено те, що позивач рухався за межами населеного пункту, не ввімкнувши ближнє світло фар автомобіля. Поліцейським ОСОБА_2 було прийнято оскаржувану постанову та накладено штраф в сумі 425грн. за ч.2 ст.122 КУпАП.
Позивач вважає вказану постанову противною та незаконною, у зв`язку із чим звернувся в суд із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваної постанови, з урахуванням підстав, за якими апелянт пов`язує її незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ст.246 КУпАП встановлено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Положеннями ст.245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.
За приписами ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними  доказами; висновками експертів, показаннями свідків.
У відповідності до п.9.8 пп. «д» ПДР України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах за межами населених пунктів повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в випадку їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 у позовній заяві, в апеляційній скарзі визнано порушення ПДР України, а саме керування транспортним засобом за межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар автомобіля. 
Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Таким чином, судова колегія вважає, що порушення позивачем вимог п.9.8 ПДР України є доведеними та не підлягає доказуванню.
Положеннями ч.2 ст.122 КУпАП чітко передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки поліцейським вірно кваліфіковано та накладено адміністративний штраф за порушення ПДР України, при цьому самим позивачем визнано те, що він рухався на автомобілі поза межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.272, 286, 311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 березня 2021р. – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                          О.В.Яковлєв