КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

    Апеляційне провадження                                                                   Доповідач - Кулікова С.В.
   №  22-ц/824/5162/2021

                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                             Справа № 362/7168/18
 
08 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Кулікової С.В.
суддів                         - Заришняк Г.М.
                                   - Музичко С.Г.
при секретарі             - Климчук Т.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сидорова Артема Ігоровича на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2012 року, постановлену під головуванням судді Кравченко Л.М., у цивільній справі за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сидорова Артема Ігоровича на дії державного виконавця,-
 
в с т а н о в и в:
 
В грудні 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сидоров А.І. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Очеретян І.О., старшого державного виконавця державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Маріуца Т.В., в якій просив:
- поновити строк подання скарги як такий, що пропущений з поважних причин;
 - визнати протиправними дії державного виконавця в частині відкриття виконавчого провадження та зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про відкриття провадження №53031569 від 02.12.2016 року;
- скасувати рішення державного виконавця Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні №53031569, а саме: постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.02.2017 року, постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 14.03.2017 року та заявку на реалізацію арештованого майна від 05.05.2018 року; 
- скасувати рішення державного виконавця державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №30972340, а саме: постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.03.2016 року, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 16.03.2016 року та постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2016 року.
Скаргу обґрунтовував тим, що він не отримував ані копії постанови про відкриття виконавчого провадження, ані копії судового рішення на підставі якого було видано виконавчий лист та щодо якого відкрито виконавче провадження та про існування виконавчого провадження  йому стало відомо 04.12.2018 року.
Вказував на те, що виконавчий лист було видано у 2010 році, а заяву стягувач подав у 2016 році, виконавчий лист було подано з пропуском строку для пред`явлення його до виконання, і судового рішення про поновлення такого строку надано не було, що дає підстави стверджувати про відкриття виконавчого провадження з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, зазначає, що державним виконавцем було порушено порядок дій під час передачі виконавчого провадження від одного органу до іншого.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року в задоволенні скарги відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Сидоров А.І. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.
Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що жодним державним виконавцем не перевірялося наявність будь-якого зареєстрованого рухомого майна скаржника, в тому числі транспортних засобів. Судом першої інстанції не було з`ясовано, чи дійсно вживалися державними виконавцями дії по виявленню і розшуку рухомого майна скаржника, перед тим, як ставити питання про реалізацію нерухомого майна.
Вказував на те, що судом не було досліджено та не надано правової оцінки твердженням скаржника про те, що державний виконавець Очеретяна І.О. послалася на інший виконавчий лист у своїй постанові, аніж той, що був виданий судом; виконавчий лист був виданий у 2010 році, а заяву стягувача була подано лише у 2016 році, а отже був пропущений 3-річний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання; в матеріалах виконавчого провадження відсутня заява стягувача про примусове виконання рішення; в матеріалах виконавчого провадження відсутня квитанція від стягувача щодо авансового внеску.
Вказував на те, що суд не вірно застосував редакцію Інструкції з організації примусового виконання рішень, не врахувавши, що супровідний лист про направлення матеріалів виконавчого провадження до Васильківського міськрайонного ВДВС ГТУЮ датований 05.10.2016 року, а тому суд мав застосовувати Інструкцію, яка діяла станом на цю дату.
Посилався на те, що судом було порушено норми процесуального права щодо строків розгляду скарги, оскільки скарга розглядалася більше двох років, тоді як скарга на дії та рішення державного виконавця розглядається у десятиденний строк.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АБ «Укргазбанк» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що вона є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Натомість, з доводами наведеними в апеляційній скарзі не погоджується в повному обсязі, вважає їх необгрунтованими, та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, які досліджені та встановлені судом та підтверджені належними доказами.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2   підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник АБ «Укргазбанк» - Лисий М.С. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи,  перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що скарга є необґрунтованою, доводи боржника спростовуються наявними матеріалами виконавчого провадження, а сам скаржник не надав належних доказів, які саме дії чи бездіяльність державних виконавців та в який спосіб порушують його права, державним виконавцем вчинялися виконавчі дії відповідно до закону, у межах повноважень та у спосіб передбачений законом.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання   рішень,   встановлених   цим   Законом,  неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній станом на час відкриття виконавчого провадження), державний виконавець  відкриває  виконавче  провадження  на  підставі  виконавчого  документа: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення,  зазначеного  в  статті  3  цього Закону; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 2-1)  у  разі  якщо  виконавчий  лист  надійшов  від  суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного  суду  в  порядку,  встановленому  законом; 3) в інших передбачених законом випадках.
Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.  Якщо  боржник  є  юридичною  особою,  то  виконання провадиться  за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.  Право   вибору  місця  виконання  між  кількома  органами  державної  виконавчої  служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню  рішення  на  території,  на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Державний  виконавець  вправі  проводити  виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках  та  вкладах  боржника  в  установах  банків чи  інших фінансових  установах,  на рахунки в цінних паперах у депозитаріях на  території,  на яку поширюється юрисдикція України. 
Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження може бути передано від одного органу державної  виконавчої  служби  до  іншого,  від  одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах,  постанови судів у справах про адміністративні правопорушення  та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом  року,  якщо  інше  не передбачено законом. 
Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) строки пред`явлення  виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з  неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення  виконавчого документа до виконання після  переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною  щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника,  а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) державний  виконавець  зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче  провадження,  якщо  не закінчився  строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам,  передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний  виконавець  протягом  трьох  робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову  про відкриття виконавчого провадження. Копії  постанови  про  відкриття  виконавчого  провадження надсилаються не  пізніше  наступного  робочого  дня  стягувачу  та боржникові.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.
Пунктами 3.16, 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції чинній станом на день винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії (якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності. У документах виконавчого провадження, що надійшли за належністю з іншого органу ДВС, може бути виправлено граматичні чи арифметичні помилки (в порядку, встановленому Законом) державним виконавцем, який здійснює виконання відповідного рішення.
У постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).
З матеріалів справи вбачається, що Васильківським міськрайонним судом Київської області 07.08.2010 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 90 490,62 доларів США, заборгованість по пені в сумі 44 174,11 грн., штраф за неналежне виконання зобов`язань щодо страхування предмету іпотеки в сумі 24 950,00 грн. та 1 820,00 судових витрат.
Вказаний виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання до державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.
Постановою від22.12.2010року ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1110/2010.
В результаті вжитих державним виконавцем, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавчих дій, було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке, можливо звернути стягнення (згідно відповіді ДПІ України щодо номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, платник податків з таким податковим номером на обліку в органах ДПС не перебуває, згідно відповіді ДПІ про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, інформація відсутня), окрім однокімнатної квартири за адресою:  АДРЕСА_1 .
З урахуванням викладеного, державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Маріуца Т.В. керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову від 16.03.2016 року про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого листа №2-1110/2010 до ВДВС Васильківського РУЮ у Київській області за місцезнаходженням майна.
02.12.2016 року до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві надійшов виконавчий лист №2-1110/2010, виданий 07.08.2010 року Васильківським міськрайонним судом Київської області, а також постанова про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2016 року винесена в порядку п.10 ч. 1 ст. 49 Закону Україну «Про виконавче провадження» в якій встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_2 , що за територіальністю належить до Васильківського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області.
Відповідно до п. 2 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції чинній станом на 02.12.2016 року) виконавець, якому передано виконавчий документ, виносить постанову про прийняття до виконання виконавчого документа не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа.
02.12.2016 року старшим державним виконавцем Васильківського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області          Очеретяною І.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1110/2010, виданого 07.08.2010 року Васильківським міськрайонним судом Київської області.
Начальником Васильківського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області до Глевахівської селищної ради направлено запит від 07.12.2016 року № 832/6 про надання відомостей щодо зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_1 .
07.12.2016 року виконавець надіслав боржнику вимогу щодо присутності останнього при описі майна, який відбудеться 20.02.2017, а саме: квартири за адресою  АДРЕСА_1 .
Постановою державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.02.2017 року описано та накладено арешт на майно: однокімнатну квартиру, загальною площею 63,5 кв.м., житлова площа 27,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
01.06.2017 року боржнику направлявся виклик державного виконавця. 
При примусовому виконанні виконавчого листа, державним виконавцем було встановлено, що боржник  у вказаній квартирі не проживає, у ній проживає жінка, яка неодноразово не впускала у квартиру державного виконавця для вчинення виконавчих дій. (а.с. 43, 47, 48, 49).
Постановою державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 14.03.2017 року, призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Українська Експертна Група».
Згідно звіту про оцінку квартири АДРЕСА_3 ,  від 25.04.2018 року вартість об`єкта оцінки на дату оцінки становить 723 080,00 грн.
В подальшому, 05.05.2018 року до ДП «Сетам» було направлено заяву на реалізацію арештованого майна.
Згідно довідки від 05.05.05.2018 року при проведенні виконавчих дій було встановлено відсутність грошових коштів належних боржнику, тобто майна попередньої черги.
Згідно довідки від 05.05.2018 року оцінка майна сторонами виконавчого провадження не оскаржувалася.
Згідно листа ДП «Сетам» від 13.06.2018 року № 5491/18-18-18, ДП «Сетам» повідомив наступні відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота - 285457; відомості про предмет іпотеки - однокімнатна квартира АДРЕСА_3 ; день та час проведення електронних торгів - 11.07.2018 о 09:00; початкова ціна продажу майна - 723 080,00 грн.
Згідно листів ДП «Сетам» від 12.07.2018 від 28.08.2018, 11.07.2018 року та 27.08.2018 не відбулися електронні торги.
Згідно листа ДП «Сетам» від 12.09.2018, ДП «Сетам» повідомив наступні відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота - 302764 (уцінено лот № 294662); відомості про предмет іпотеки - однокімнатна квартира АДРЕСА_3 ; день та час проведення електронних торгів - 10.10.2018 о 09:00; початкова ціна продажу майна - 506 156,00 грн.
Однокімнатна квартира загальною площею 63,5 кв.м., житлова площа 27,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була реалізована в рамках виконавчого провадження № 53031569 ДП «Сетам» на публічних торгах.
З копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що документи виконавчого провадження, зокрема і постанова про відкриття виконавчого провадження, надсилалися на адресу боржника за місцезнаходженням майна, однак поштові відправлення поверталися до виконавчої служби за закінченням строку зберігання.
Враховуючи встановлені судом обставини та вищезазначені норми матеріального права, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що державними виконавцями вчинялися виконавчі дії відповідно до Закону, у межах повноважень та у спосіб передбачений Законом.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було досліджено та не надано правової оцінки твердженням скаржника про те, що державний виконавець Очеретяна І.О. послалася на інший виконавчий лист у своїй постанові про відкриття виконавчого провадження, аніж той, що був виданий судом колегія суддів відхиляє, оскільки зазначення державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження виконавчого листа за № 2-1110/2011 не свідчить про незаконність його дій чи рішень під час виконання рішення суду, а лише свідчить про описку, зважаючи на те, що виконавчий лист виданий у справі № 2-1110/2010.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавчий лист був виданий у 2010 році, а заява стягувача була подано лише у 2016 році, а отже був пропущений 3-річний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки 02.12.2016 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке надійшло з ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві. Крім того, слід зазначити, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється та час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Повернення виконавчого документа стягувачу та відмова у відкриття виконавчого провадження не позбавляють права стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку визначеного Законом України «Про виконавче провадження».
Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не вірно застосував редакцію Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки судом засновано положення Інструкції у редакції чинній на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2016 року.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом було порушено норми процесуального права щодо строків розгляду скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими, однак порушення судом строку розгляду скарги не може бути підставою для скасування по суті законного та обґрунтованого судового рішення, а також такі порушення не призвели до ухвалення помилкового судового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів відхиляє їх.
Підсумовуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства, тому підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сидорова Артема Ігоровича залишити без задоволення.
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 12 квітня 2021 року.

          Головуючий:                                          Судді: