Ухвала
Іменем України 
13 травня 2021 року
м. Київ 
справа № 279/3852/19
провадження № 51-1907 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого             ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Житомирського апеляційного суду від 12 січня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України  до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці; за ст. 360 КК України до покарання у виді  обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 липня 2019 року та остаточно призначено покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк  3 роки 6 місяців. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з дня затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 липня 2020 року. Ухвалено, що вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2019 року підлягає самостійному виконанню.
Вироком Житомирського апеляційного суду від 12 січня 2021 року скасовано вирок суду першої інстанції  в частині призначення покарання.
Постановлено новий вирок в цій частині, яким  ОСОБА_4  призначено покарання: за ч. 2 ч. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; за ст. 360 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду від 18 липня 2019 року та призначено  ОСОБА_4  покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Згідно  ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду від 09 квітня 2019 року та призначено   ОСОБА_4  покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 роки. У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Прокурор у касаційній скарзі ставить питання про перевірку рішення суду апеляційної інстанції у касаційному порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня  2021 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю ст. 427 КПК України, оскільки наведене обґрунтування вимог прокурором було викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України. У поданій  касаційній сказі прокурор ставив питання про зміну вироку апеляційного суду в частині визначення строку відбування ОСОБА_4 покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, проте, у скарзі не наводив обґрунтування, як саме таке порушення, на його думку, вплинуло на прийняття апеляційним судом законного та обґрунтованого рішення в цілому, і чому це порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом вироку суду апеляційної інстанції згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України.
Також прокурору було роз`яснено, що усунути вказані недоліки необхідно шляхом подання нової касаційної скарги, яка б відповідала вимогам ст. 427 КПК України та у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
Копія ухвали була надіслана прокурору та отримана ним, згідно розписки,  26 квітня  2021 року.
На адресу Верховного суду надійшла виправлена касаційна скарга прокурора, у якій він просить змінити вирок Житомирського апеляційного від 12 січня 2021 року в частині визначення строку відбування ОСОБА_4 покарання та ухвалити рішення, яким строк відбування покарання вказаному засудженому рахувати з 16 червня 2020 року.
Проте, як убачається зі змісту виправленої касаційної скарги, вимог ст. 427 КПК України прокурором  не дотримано, вказані в ухвалі недоліки не усунуто. 
У касаційній скарзі прокурор так і не зазначає на конкретні порушення закону, з  урахуванням положень ст. 438 КПК України, які були б допущені судом апеляційної інстанції при винесенні судового рішення та які б були підставами для його зміни з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 420 цього Кодексу. При цьому він вказує про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції в частині визначення початку строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , проте дане питання судом апеляційної інстанції взагалі не вирішувалося, а інших доводів щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність апеляційним судом  прокурор не наводить.
Крім того, питання визначення початку строку відбування покарання може бути вирішене за наявності відповідних підстав в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Таким чином,  конкретні порушення закону, які б були допущені судом апеляційної інстанції та, які б були підставами відповідно до ст. 438 КПК України для скасування вказаних судових рішень, прокурор не наводить.
Оскільки в установлений строк прокурором не усунуто недоліки касаційної скарги на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 19 квітня 2021 року, то його скарга підлягає поверненню.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора на вирок Житомирського апеляційного суду від 12 січня 2021 року щодо ОСОБА_4 , з усіма доданими до неї матеріалами, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                          ОСОБА_3