КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                                                                                  
Справа № 753/11370/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5151/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
07 квітня 2021 року                                                                                                      м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                 
                                   судді-доповідача      Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Олійника В.І.,                                                        
                                         при секретарі      Маштаковій Т.Ф.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди та стягнення коштів за договором,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 на додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Журавського В.В.,-  
  
встановив:
 
У червні 2018 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 звернувся до суду з названим позовом.
З урахуванням уточнень, просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 47 129,75 дол. США, на користь ОСОБА_1 219 855,51 євро, на користь ОСОБА_3 312 026,56 євро, на користь ОСОБА_4 162 709,86 дол. США, на користь ОСОБА_1 шкоду здоров`ю, завдану у зв`язку із невиконанням договору та неповерненням коштів у розмірі 50 000 грн.
Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 за договором відступлення права вимоги від 26 травня 2015 року, яка складається: - основної суми боргу 42 000 дол. США та 3% річних у розмірі 5 129,75 дол. США, всього на загальну суму 47 129,75 дол. США.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором відступлення права вимоги від 27 травня 2015 року, яка складається: - основної суми боргу 195 925,73 євро та 3% річних у розмірі 23 929,78 євро, всього на загальну суму 219 855,51 євро.
Стягнуто з ОСОБА_5  на користь ОСОБА_3  заборгованість за договором відступлення права вимоги від 26 травня 2015 року, яка складається: - основної суми боргу 278 064,59 євро та 3% річних у розмірі 33 961,97 євро, всього на загальну суму 312 026,56 євро.
Стягнуто з ОСОБА_5   на користь ОСОБА_4  заборгованість за договором відступлення права вимоги від 26 травня 2015 року, яка складається: - основної суми боргу 145 000 дол. США  та 3% річних у розмірі 17 709,86 дол., всього на загальну суму 162 709,86 дол. США.
В задоволенні позову в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, заподіяної здоров`ю в сумі 50 000 грн відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 704 грн 80 коп.
Стягнуто з ОСОБА_5  на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 810 грн.
Стягнуто з ОСОБА_5  на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 810 грн.
Стягнуто з ОСОБА_5   на користь ОСОБА_3  судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 810 грн.
Стягнуто з ОСОБА_5  на користь ОСОБА_4  судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 810 грн.
14 вересня 2020 року представник  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.
Просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1 106 012 грн 35 коп., на користь ОСОБА_1 1 106 012 грн 35 коп., на користь ОСОБА_3 1 106 012 грн 35 коп., на користь ОСОБА_4 1 106 012 грн 35 коп.
13 жовтня 2020 року представник ОСОБА_5 подала заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення.
Додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2020 року доповнено резолютивну частину заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2020 року наступним змістом:
Стягнути з ОСОБА_5  на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1 098 380 грн 86 коп.
Стягнути з ОСОБА_5  на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 1 106 012 грн 35 коп.
Стягнути з ОСОБА_5   на користь ОСОБА_2   витрати на правничу допомогу у розмірі 1 106 012 грн 35 коп.
Стягнути з ОСОБА_5  на користь ОСОБА_4  витрати на правничу допомогу у розмірі 1 106 012 грн 35 коп.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 просить додаткове рішення суду скасувати та залишити заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 зазначив, що апеляційна скарга необґрунтована, а твердження, вказані в ній, не відповідають дійсності.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечив.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Задовольняючи частково заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 4 416 417 грн 91 коп.
Проте з такими висновками суду погодитися не можна.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Клієнт і адвокат мають право визначати у договорі розмір гонорару на власний розсуд, залежно від матеріальних можливостей одного та досвіду і кваліфікації іншого.
Проте це не значить, що сторона, яка повинна компенсувати витрати на правничу допомогу, має це робити в повному обсязі.
Цивільний процесуальний закон надає право такій стороні заявити клопотання про зменшення витрат або про відмову в їх стягненні.
В цьому випадку,  обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 надано: розрахунок судових витрат; чотири прибуткові касові ордери № б/н від 25.06.2020 року; чотири акти про обсяг наданої правової допомоги від 23 червня 2020 року по справі № 753/11370/18 відповідно до договору про надання адвокатської та юридичної допомоги № 17/4/2-18 від 22 травня 2018 року.
Із змісту акту виконаних робіт, підписаного 23 червня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , вбачається, що вартість послуг адвоката становить 1 106 012 грн 35 коп. Витрачений час -1 620 год. Послуги складаються з: складання позовної заяви, заяви про забезпечення позову, заяви про зменшення позовних вимог, заяви про зміну позовних вимог, клопотань про витребування інформації у банку, клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів, ознайомлення з матеріалами справи, детальний аналіз та вивчення відповідної судової практики з аналогічних правовідносин, представницька дія пов`язана з розглядом цивільної справи.
Аналогічні акти за змістом, вартістю послуг, та витраченим часом, були підписані адвокатом з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Представником ОСОБА_5 подано заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу, зокрема представником зазначено, що заявлена сума витрат є  завищеною. Розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (зі сторони позивача подано тільки позовну заяву та заяву про зміну розміру позовних вимог, а зі сторони відповідача  не подавались до суду жодні письмові заяви, які необхідно було б аналізувати). Заявником не надано детального опису робіт (наданих послуг), доказів щодо обсягу витраченого часу.
Стягуючи витрати на правничу допомогу у розмірі 4 416 417 грн 91 коп., суд першої інстанції, за наявності заперечень представника відповідача щодо розміру заявлених витрат, не врахував ні принцип співмірності, ні принцип реальності витрат, ні принцип розумності їх розміру.
Так, адвокатом підготовлено не чотири позовні заяви в інтересах кожного з позивачів окремо, а єдиний позов, предметом якого є стягнення коштів за договорами про відступлення права вимоги, укладеними між позивачами та відповідачем.
Договори є однорідними за своєю правовою природою.
Зміст договорів, за винятком даних про контрагентів та ціни договору, є однаковим. 
Згідно матеріалів справи, представником позивачів надано суду: позовну заяву на 10 аркушах та додатки до неї на 28 аркушах; клопотання про долучення документів; заява про зменшення позовних вимог (уточнення позовних вимог) на 8 аркушах з додатками на 3 аркушах; клопотання про долучення доказів.
Цивільний процесуальний кодекс України розрізняє поняття підготовчого судового засідання та судового засідання. 
Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Згідно положень ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.
Згідно матеріалів справи, адвокат позивачів прийняв участь в одному судовому засіданні, в якому суд ухвалив рішення по суті спору.
Інші судові засідання були підготовчими.
Тому, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи не можна дійти висновку, що адвокатом було реально витрачено 6 480 годин на надання правничої допомоги у даній справі.
При цьому, ураховуючи однорідність спірних правовідносин, предмет та підставу позову, фактично послуги не надавались адвокатом окремо кожному позивачу, тому посилання адвоката про витрачений час кожному 1 620 год є необґрунтованим.
При цьому представником ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а лише вказано загальний витрачений час та перераховано послуги, що не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги.
Дана справа не є складною, не потребувала значного обсягу часу для підготовки, позовна заява обґрунтована лише з посиланнями на один нормативний акт - Цивільний кодекс України.
Отже, з урахуванням критеріїв реальності, співмірності та розумності, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 10 000 грн 00 коп. кожному. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду від 21 грудня 2020 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-   
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 задовольнити частково.
Додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2020 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Заяву представника  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 10 000 грн 00 коп. кожному. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2021 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                               Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                                 С.Г. Музичко

 
 
                                                                                                                                                                                           В.І. Олійник