Справа № 127/3113/20
Провадження № 22-ц/801/1054/2021
Категорія: 16
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року	Справа № 127/3113/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді - Голоти Л. О. (суддя-доповідач), 
суддів Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,
за участі секретаря судового засідання Файчук Я. В., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою,
за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Федчук Світлана Миколаївна, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2020 року, ухвалене у складі судді Луценко Л. В. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст рішення складено 04 червня 2020 року, - 
в с т а н о в и в :

07 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач являється власником 69/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель розташованого у АДРЕСА_1 . Іншим власником 31/100 часток житлового будинку є ОСОБА_2 . 
Позивач має намір скористатися своїм правом на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки необхідної для обслуговування частки будинку, гарантоване ч. 2 ст. 1, п. «в» ч. 1 ст. 81, п. «а» ч. 3 ст. 116, ч. ч. 1, 2 ст. 118 Земельного кодексу України, а тому вважає за необхідне у судовому порядку встановити порядок користування земельною ділянки.
Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просила суд встановити порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1186 га, згідно з кадастровим планом розподілу земельної ділянки від 18 лютого 2019 року, виготовлений МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» у відповідності до якого ОСОБА_1 користується земельною ділянкою жовтого кольору, площею 0,0789 га, позначену на плані ділянка № 1, ОСОБА_2 користується земельною ділянкою синього кольору, площею 0,0397, позначену ділянка № 2.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2020 року позов задоволено.
Встановлено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1186 га, згідно з кадастровим планом земельної ділянки від 18.02.2019 року, виготовленого МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури», виділивши: ОСОБА_1 у користування земельну ділянку, виділену жовтим кольором, площею 0,0789 га, позначену на плані ділянка № 1; ОСОБА_2 у користування земельну ділянку, виділену синім кольором, площею 0,0397 га, позначену на плані ділянка № 2.
Судові витрати залишено за позивачем.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що порядок користування спільною земельною ділянкою, запропонований позивачем, не позбавляє можливості кожну сторону користуватися своєю частиною будинковолодіння та земельної ділянки, а тому суд вважає, що слід встановити порядок  користування земельною ділянкою будинковолодіння за адресою:  АДРЕСА_1 , відповідно до порядку землекористування, що склався фактично та відповідає кадастровому плану земельної ділянки, виготовленому МКП "Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури" 18 лютого 2019 року, а тому позов підлягає задоволенню.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2020 року виправлено допущену описку у вступній частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2020 року, зазначивши по батькові позивача ОСОБА_5 замість ОСОБА_6 . Виправлено допущену описку у абз. 2 резолютивної частини рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2020 року, виклавши її таким чином: « Встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1186 га, згідно з кадастровим планом земельної ділянки від 18.02.2019 року, виготовленого МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури», виділивши: ОСОБА_1 у користування земельну ділянку, виділену жовтим кольором, площею 0,0789 га, позначену на плані ділянка № 1; ОСОБА_2 у користування земельну ділянку, виділену синім кольором, площею 0,0397 га, позначену на плані ділянка № 2.»
Виправлено допущену описку у абз. 7 резолютивної частини рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2020 року зазначивши відомості про позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 . /а. с. 93/.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, особою, яка не брала участі у розгляді справи, ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Федчук С. М., подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не було враховано ухвалу Староміського районного суду м. Вінниці від 13 вересня 2004 року у справі № 2-1203-04, якою затверджено мирову угоду, укладену 13 вересня 2004 року між представником позивача ОСОБА_7 – ОСОБА_8 та ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна. Відповідно до затвердженої мирової угоди за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 визнано право власності на 31/100 частини будинку АДРЕСА_3 в рівних долях по Ѕ кожному, а також визнано право власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на Ѕ частини будівельних матеріалів в збудованій добудові до 31/100 частини будинку АДРЕСА_3 , яка не прийнята в експлуатацію. Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 стали співвласниками 31/100 частини будинку АДРЕСА_3 в рівних долях по Ѕ кожному.
Відповідачу та його представнику було відомо про ухвалу Староміського районного суду м. Вінниці від 13 вересня 2004 року у справі № 2-1203-04, однак під час розгляду справи відповідач приховав вказаний факт. Після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями майна у т. ч. і Ѕ частини 31/100 частини будинку АДРЕСА_3 є діти ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .
Отже, співвласниками 31/100 частини будинковолодіння АДРЕСА_3 станом на день розгляду даної цивільної справи та ухвалення рішення були ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 .. Проте, судом до розгляду справи не було залучено ОСОБА_4 , ОСОБА_9 .. Тому виділення земельної ділянки сторонам відбулось без згоди усіх співвласників будинковолодіння АДРЕСА_4 .
ОСОБА_4 зареєстрував право власності на спадкове майно 31/200 частину житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 , які належали його матері ОСОБА_7 , у лютому 2021 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом другої Вінницької державної нотаріальної контори 09 лютого 2021 року.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
05 травня 2021 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про заміну сторони, яке обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , відповідач у справі, помер. Після смерті ОСОБА_2 його спадщину за заповітом прийняла його дружина ОСОБА_3 , тому наявні правові підстави для заміни відповідача ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_3 ..
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2021 року залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача у справі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 /а. с. 158/.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката апелянта та позивачки, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
У справі встановлено наступні обставини.
Відповідно до договору дарування від 29 травня 1986 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Курбатовою С. П. та зареєстрованого в реєстрі за № 2715,  ОСОБА_11 подарував ОСОБА_12 13/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 10-13/.
04 жовтня 1987 року ОСОБА_12 уклала шлюб із ОСОБА_13 та змінила прізвище і стала ОСОБА_1 /а. с. 82/.
ОСОБА_1 є власником також 17/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за адресою:  АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 08 липня 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Курбатовою С.П. та зареєстрованим в реєстрі за №1-1670 /а.с.14-17/. 
Відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями від 22 червня 1981 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Гайдай Н. Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-592, ОСОБА_2 належить 31/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 /а. с. 31-34/.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1  належить 69/100 частки будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою:  АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2  належить 31/100 частки будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до рішення виконкому Вінницької міської ради № 46/1385 від 06 грудня 1954 року «Про наслідки обміру земель по будівельному кварталу 73 міста Вінниці» затверджено представлені Вінницьким міським бюро технічної інвентаризації матеріал по обміру земель будівельного кварталу № 73, зокрема за будинком АДРЕСА_5 зареєстровано земельну ділянку площею 2451 кв.м. /а. с. 22-23/.
Згідно з актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 31 жовтня 2019 року представник МКП «ВМЦМіА» в особі сертифікованого інженера-землевпорядника С. П. Нікітюка передав землекористувачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 на зберігання межові знаки, межі земельної ділянки за кадастровим номером 0510100000:03:030 закріплені, користувачі земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мають, про що свідчать їх підписи на цьому акті /а. с. 25/. 
Фактичний порядок користування земельною ділянкою, що склався між сторонами, відповідає кадастровому плану земельної ділянки, виготовленому МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» 18 лютого 2019 року, відповідно до якого сторони користуються земельною ділянкою площею 0,1186 га, з них: в користуванні позивача перебуває – 0, 0789 га; в користуванні відповідача – 0,0397 га /а. с. 24/.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, запропонований позивачем, не позбавляє можливості кожну сторону користуватися своєю частиною будинковолодіння та земельної ділянки, а тому слід встановити порядок користування земельною ділянкою будинковолодіння за адресою:  АДРЕСА_1 , відповідно до порядку землекористування, що склався фактично та відповідає кадастровому плану земельної ділянки, виготовленому МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» 18 лютого 2019 року.
Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог зроблено судом першої інстанції за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.
Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. 
При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. (див. постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року у справі №686/6888/15-ц, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 квітня 2019 року у справі № 636/1088/15-ц).
Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК).
Між сторонами виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, який належить сторонам на праві спільної часткової власності.  
У пунктах 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України зазначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Вінницький апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції незважаючи на наявну у справі в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 15 квітня 2019 року у справі № 127/2-1203/04 інформацію про те, що ухвалою Староміського районного суду м. Вінниці від 13 вересня 2004 року затверджено мирову угоду, укладену 13 вересня 2004 року між представником ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_2 по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна, не дослідив умови укладеної та затвердженої судом мирової угоди, що має значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до копії ухвали Староміського районного суду м. Вінниці від 13 вересня 2004 року у справі № 1203-04 затверджено мирову угоду, укладену 13 вересня 2004 року між представником ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна, відповідно до якої за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 визнано прав власності на 31/100 частини будинку АДРЕСА_3 в рівних долях по Ѕ кожному, а також визнано право власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на Ѕ частини будівельних матеріалів в збудованій добудові до 31/100 частини будинку АДРЕСА_3 , яка не прийнята в експлуатацію.
Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 у 2004 року стали співвласниками 31/100 частини будинку АДРЕСА_3 в рівних долях по Ѕ кожному.
Після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями майна у т. ч. і Ѕ частини 31/100 частини будинку АДРЕСА_3 є її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , про що свідчить довідка про коло спадкоємців від 19 квітня 2018 року /а. с. 103/ та копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 09 лютого 2021 року /а. с. 104-105/.
Отже, співвласниками 31/100 частини будинковолодіння АДРЕСА_3 станом на день розгляду даної справи та ухвалення рішення були ОСОБА_2 , а також спадкоємці ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 .. 
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Проте, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , не встановив усі фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, не залучив до участі у справі ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , які є спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 , 31/200 частини будинку АДРЕСА_3 в рівних долях по Ѕ кожному.
Частиною першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним, не закриваючи провадження у справі.
Згідно з пунктами 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
За змістом наведених норм ЦПК України з`ясувавши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд має роз`яснити позивачеві право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача.
Усунути ці недоліки розгляду справи на стадії апеляційного перегляду, з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції, неможливо. Апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, визначених статтями 367, 374 ЦПК України, не має права на залучення на стадії апеляційного розгляду до участі у справі інших осіб, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд. Ці недоліки не можуть бути усунені при розгляді справи апеляційним судом. Такий же висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 752/2803/15-ц, від 08 квітня 2019 року у справі № 185/5743/16.
Згідно з пунктом 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Також судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме чи виділялась співвласникам будинковолодіння АДРЕСА_3 земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, її площа та конфігурація.
Виходячи з наведеного, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.
Щодо розподілу судових витрат.
Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, колегія суддів вважає, що з  ОСОБА_1 слід стягнути на користь  ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1261 гривня 20 копійка.
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 373, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у розгляді справи, ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Федчук Світлана Миколаївна, задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2020 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Вінницької міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь  ОСОБА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1261 гривня 20 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Л. О. Голота
       
Судді: Т. О. Денишенко 

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 02 червня 2021 року.