Ухвала
 
11 травня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 706/1469/17 
провадження № 61-3586ск21 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 15 липня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 
 
Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 15 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
 
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 15 липня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 15 липня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року залишено без руху, зокрема, вказано на необхідність зазначення в касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження, які визначено частиною другою статті 389 ЦПК України, та наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження і надання доказів на підтвердження підстав його пропуску.
 
У квітні 2021 року до суду на виконання вказаної ухвали Верховного Суду надійшли матеріали для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, доповнення касаційної скарги, в якій заявник підставою касаційного оскарження рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 15 липня 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року вказує відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). 
 
Зазначене відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 15 липня 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року,враховуючи таке: у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма права повинна застосовуватися. 
 
Заява про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 15 липня 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року, долучена до поданої касаційної скарги, не містить належних доказів на підтвердження пропуску цього строку та є аналогічною за змістом раніше поданій заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень від 29 березня 2021 року. 
 
Таким чином, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених цивільно процесуальним законодавством України, що свідчить про невиконання вимог, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 10 березня 2021 року. 
 
Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України, у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
 
Враховуючи викладене, невиконання вимог суду про усунення недоліків касаційної скарги перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга  ОСОБА_1 підлягає поверненню.
 
Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 15 липня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                            Ю. В. Черняк