Ухвала      
 
14 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 331/267/20
провадження № 61-8636ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Запорізький регіональний протипухлинний центр» Запорізької обласної ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 22 травня 2021 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 березня 2021 року. 
На підставі касаційної скарги  ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. 
Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. 
Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 31 березня 2021 року. Повний текст постанови складено 12 квітня 2021 року . Касаційна скарга ОСОБА_1 здана до поштового відділення 22 травня 2021 року, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому конверті. Тобто з пропуском, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 12 травня 2021 року. 
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, особа, яка подала касаційну скаргу, просить поновити строк на касаційне оскарження  ОСОБА_1 . Посилається на те, що повного тексту оскаржуваної постанови отримано нею в канцелярії суду лише 28 квітня 2021 року, про що є відмітка на заяві, яка знаходиться в матеріалах справи. 
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Однак вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не надано будь-яких належних доказів. Таким чином, особі, яка подає касаційну скаргу, слід подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із належними доказами на підтвердження поважності причин його пропуску (довідка суду, тощо).
На підставі викладеного згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього  Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 березня 2021 року залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                         І. О. Дундар