ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  5004/407/12 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Банаська О.О., Ткаченко Н.Г.
за участі секретаря: Купрейчук С.П.,
Представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій"

на постанову Господарського суду Волинської області від 18.11.2020
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021

у справі 

за заявою Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд"
про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ: 

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини справи
1. У провадженні господарського суду Волинської області перебуває справа №5004/407/12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" (Далі - ТОВ "Ковельрембуд").
1.1. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 04.04.2012 за заявою Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі порушено провадження у справі №5004/407/12 про банкрутство ТОВ "Ковельрембуд".
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.05.2012 (з урахуванням постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2012) у справі №5004/407/12 визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора УПФ України в м. Ковель та Ковельському районі в сумі 515 465 грн 68 коп., введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Ковельрембуд" та призначено розпорядником майна товариства - арбітражного керуючого Рабана Микиту Тарасовича.
1.2. Строки процедури розпорядження майном ТОВ "Ковельрембуд" та повноважень розпорядника майна неодноразово продовжувались господарським судом. 
1.3. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 21.02.2013 у справі №5004/407/12, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.04.2013, затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.
1.4. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.02.2014 у справі №5004/407/12 строк процедури розпорядження майном ТОВ "Ковельрембуд" продовжено до 10 серпня 2014 року. Зобов`язано розпорядника майна      Рабана М.Т. вжити заходів, передбачених ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992      №2343-ХІІ, спрямованих на проведення зборів кредиторів та утворення комітету кредиторів ТОВ "Ковельрембуд", визначення подальшої судової процедури банкрутства товариства.
1.5. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.04.2018 у справі №5004/407/12, зокрема припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Ковельрембуд" та повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Рабана Микити Тарасовича; введено процедуру санації боржника - ТОВ "Ковельрембуд" строком на дванадцять місяців; керуючим санацією призначено директора боржника Грицая Віктора Євгеновича; розпорядником майна - арбітражного керуючого Рабана Микиту Тарасовича. Зобов`язано керуючого санацією в строк до 27.08.2018 року подати господарському суду на затвердження схвалений комітетом кредиторів план санації боржника.
1.6. Повідомлення про введення процедури санації боржника опубліковане на офіційному веб-сайті ВГС України 19.04.2018.
1.7. У встановлений ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.04.2018 у справі №5004/407/12 строк, 15.08.2018 надійшло клопотання керуючого санацією ТОВ "Ковельрембуд" Грицая В.Є №14/1 від 14.08.2018 року про затвердження плану санації боржника.
1.8. До Господарського суду Волинської області 15.08.2018 від керуючого санацією надійшло клопотання №14/1, в якому останній просив суд винести ухвалу щодо затвердження плану санації      ТОВ "Ковельрембуд".
До клопотання керуючим санацією, додано:
- протокол №3 засідання комітету кредиторів від 18.07.2018, яким погоджено та рекомендовано зборам кредиторів схвалити план санації і подати його на затвердження;
-      реєстр присутніх на засіданні комітету кредиторів ТОВ "Ковельрембуд";
- копію повідомлення про проведення загальних зборів кредиторів ТОВ "Ковельрембуд";
- докази відправки повідомлень кредиторам ТОВ "Ковельрембуд";
- реєстр присутніх кредиторів на загальних зборах кредиторів ТОВ "Ковельрембуд";
- протокол №2 загальних зборів кредиторів ТОВ "Ковельрембуд" від 14.08.2018;
- План санації ТОВ "Ковельрембуд" від 02.07.2018 року.
1.9. Протокол № 2 загальних зборів кредиторів ТОВ "Ковельрембуд" від 14.08.2018 щодо схвалення плану санації судом першої інстанції не взято до уваги, оскільки загальна кількість голосів кредиторів за схвалення плану санації становила менше 50%, за проголосувало 22515 голосів - 47,55%, (загальна кількість голосів - 47 346, проголосувало за 22 515 (22 515 х 100: 47 346), проти 10013 голосів (21,15%), утрималось 0 голосів Крім того в протоколі зазначено, що на зборах присутні 100% загальної кількості кредиторів - 47 346, за результатами голосування - 32 528. Згідно реєстру присутніх кредиторів у зборах приймали участь кредитори, які мають 32 260 голосів.

Короткий зміст та мотиви рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Господарського суду Волинської області від 18.11.2020 року у справі №5004/407/12 відмовлено у задоволенні клопотання керуючого санацією №14/1 від 14.08.2018 про затвердження плану санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд", припинено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Рабана М. Т. та керуючого санацією боржника Грицая Віктора Євгеновича.
Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" строком на 12 місяців до 18.11.2021.
Запропоновано комітету кредиторів до 10.12.2020 подати кандидатуру ліквідатора.
Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд".
Скасовано арешти та інші обмеження, накладені на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд".
2.1. Постанова суду мотивована тим, що зазначені у плані санації заходи є формальними, реальне виконання їх не підтверджено документально, а також не доведено, що ці заходи призведуть до реального відновлення платоспроможності боржника.

3. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" на постанову Господарського суду Волинської області від 18.11.2020 року у справі №5004/407/12 залишено без задоволення.
Постанову Господарського суду Волинської області від 18.11.2020 року у справі №5004/407/12      залишено без змін
3.1. У наведеній постанові суд апеляційної інстанції погодився із місцевим господарським судом щодо правомірності визнання боржника банкрутом та спростував доводи апеляційної скарги та дійшов до висновку про те, що схвалення плану санації зборами кредиторів не означає його автоматичного затвердження господарським судом, оскільки суд, в першу чергу, зобов`язаний перевірити відповідність плату санації вимогам закону й у разі невідповідності - відмовити в його затвердженні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" звернулось до касаційного господарського суду зі скаргою на постанову Господарського суду Волинської області від 18.11.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 у цій справі, просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5. Обґрунтовуючи наявність підстав для касаційного оскарження скаржником зазначено, що оскаржуваними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції розірвано судовий процес та порушено черговість процедур банкрутства у цій справі, оскільки на даний час Верховним Судом не прийнято остаточного рішення щодо того, чи є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» правонаступником Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" в частині забезпечених вимог останнього до ТОВ "Ковельрембуд".
Таким чином, як вважає скаржник, суд першої інстанції, всупереч положенням ст. 25, 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», перейшов до наступної судової процедури (ліквідації) без остаточного визначення забезпеченого кредитора, розмір вимог якого при цьому перевищує всі інші визнані вимоги кредиторів та мав вирішальний вплив на прийняття рішення комітетом кредиторів.
Зазначена обставина проігнорована судом апеляційної інстанції при перегляді відповідного рішення в апеляційному порядку, та рішення суду першої інстанції безпідставно та протиправно залишене без змін

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

6. Відзиву до верховного Суду не подано.

Провадження у Верховному Суді

7. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи 
№ 5004/407/12 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 16.03.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 05.04.2021 у наведеному вище складі відкрито касаційне провадження у справі № 5004/407/12 за касаційною скаргою ТОВ "Завод будівельних конструкцій" на оскаржувані судові рішення у вказаній справі та призначено її до розгляду на 26.05.2021.

26.05.2021 від судді Касаційного господарського суду Огородніка К.М. надійшла заява про самовідвід, яка мотивована тим, що суддя Огороднік К.М. брав участь при розгляді справи № 5004/407/12 у суді апеляційної інстанції, коли у складі колегії Рівненського апеляційного господарського суду приймав рішення в зазначеній   справі,   підтвердженням   чого   є   постанова   від 17.03.2015 у справі  № 5004/407/12 Рівненського апеляційного господарського суду (Колегія суддів у складі: Коломис В.В. - головуючий, Крейбух О.Г., Огороднік К.М.)

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 задоволено заяву судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка   К.М. від 26.05.2021 про самовідвід у справі № 5004/407/12; справу №5004/407/12 за касаційною скаргою ТОВ "Завод будівельних конструкцій" на постанову Господарського суду Волинської області від 18.11.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 передано на повторний автоматизований розподіл судової справи.

Розпорядженням заступника керівника апарату-керівника секретаріату КГС ВС від 27.05.2021 № 29.3-02/1378, у зв`язку з ухвалою про самовідвід 
Огородніка К.М.,      призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 5004/407/12. 

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи 
№ 5004/407/12 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, 
Банаська О.О., Ткаченко Н.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.05.2021 у наведеному вище складі прийнято справу № 5004/407/12 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" на постанову Господарського суду Волинської області від 18.11.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 із доданими до неї документами до провадження.
Призначено до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" на постанову Господарського суду Волинської області від 18.11.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 у справі № 5004/407/12 на  09 червня 2021 року о  14:00 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м.Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 

8. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення без змін, з огляду на таке.

9. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

10. Предметом касаційного оскарження у цій справі є правомірність переходу до наступної судової процедури (ліквідації) без остаточного визначення забезпеченого кредитора, розмір вимог якого при цьому перевищує всі інші визнані вимоги кредиторів та має вирішальний вплив на прийняття рішення комітетом кредиторів.

11. Аналіз змісту доводів касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" свідчить, що останні зводяться до незгоди скаржника із висновками попередніх судових інстанцій стосовно прийняття рішення про перехід до процедури ліквідації  ТОВ "Ковельрембуд".

12. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

13. Відповідно до ч. 2 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

14. 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

15. Згідно з ч. 4 "Прикінцевих та перехідних положень" цього Кодексу з дня його введення в дію подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

16. Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою місцевого господарського суду від 18.04.2018 введено процедуру санації боржника - ТОВ "Ковельрембуд" строком на дванадцять місяців. На день набрання чинності Кодексу санація не припинена. Отже, провадження у справі регулюється відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

17. З 19.01.2013 набрала чинності нова редакція Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Згідно п. 11 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом. 

18. Судами правильно встановлено, що оскільки провадження у справі №5004/407/12 про банкрутство ТОВ "Ковельрембуд" порушено 04.04.2012, отже правовідносини на стадії санації боржника регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції що діяла до 19.01.2013.

19. Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство, в редакції чинній до 19.01.2013, санація - це система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово - господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника. 

20. Слід відзначити, що процедура санації є системою заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

21. Згідно частини 1 статті 18 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013, протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника керуючий санацією зобов`язаний подати комітету кредиторів для схвалення план санації боржника, крім випадків, передбачених цим Законом. План санації повинен містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, умови участі інвесторів, за їх наявності, у повному або частковому задоволенні вимог кредиторів, зокрема шляхом переведення боргу (частини боргу) на інвестора, строк та черговість виплати боржником або інвестором боргу кредиторам та умови відповідальності інвестора за невиконання взятих згідно з планом санації зобов`язань. План санації повинен передбачати строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається відновленою за відсутності ознак банкрутства, визначених цим Законом.

22. Найбільший ефект в процедурі санації, можливий внаслідок комплексного підходу до оздоровлення фінансового стану підприємства боржника, що передбачає максимальне поєднання заходів, спрямованих на мобілізацію внутрішніх джерел економії коштів із заходами щодо залучення зовнішніх джерел фінансування для здійснення інвестиційних проектів зі зміцнення конкурентних позицій підприємства, разом з тим, санація визначається зацікавленістю кредиторів у співробітництві з цим суб`єктом підприємницької діяльності, привабливістю підприємства для потенційних інвесторів санації, техніко-технологічними характеристиками виробництва.

23. Відповідно до "Вимог щодо розроблення плану санації боржника відповідно до Типової форми плану санації боржника у справі про банкрутство", затверджених наказом №1223/5 від 19.06.2013 Міністерства юстиції України (чинний на момент подання плану санації), план санації має містити відомості про фінансову, господарську, інвестиційну діяльність боржника на дату порушення справи про банкрутство, які включають: аналіз структури активів, власних оборотних засобів, структури дебіторської та кредиторської заборгованості; аналіз прибутковості підприємства, використання виробничого апарату та трудових ресурсів (витрат на виробництво, використання трудових ресурсів, інвестицій та інновацій, об`єктів житлово-комунального та соціально-культурного призначення); структуру довгострокових та поточних фінансових інвестицій; відомості про майно (майнові права боржника) згідно з результатами інвентаризації, а саме: 1) перелік рухомого майна, яке обліковується на балансі боржника з характеристикою за фінансово-бухгалтерськими та технічними показниками; 2) перелік нерухомого майна, яке обліковується на балансі у розрізі підрозділів боржника з характеристикою за фінансово-бухгалтерськими, технічними та будівельними показниками; 3) інформацію про наявність земельних ділянок, які належать на праві власності або на праві користування.
План санації повинен містити черговість, строки (терміни) виконання та відомості про: реструктуризацію підприємства; перепрофілювання виробництва; закриття нерентабельних виробництв; відстрочення та/або розстрочення платежів або прощення (списання) частини боргів; ліквідацію дебіторської заборгованості; реструктуризацію активів боржника; продаж частини майна боржника; виконання зобов`язань боржника власником майна боржника та його відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань; збільшення статутного капіталу боржника; відчуження у процедурі санації майна боржника шляхом заміщення активів; звільнення працівників боржника, які не можуть бути задіяні в процесі виконання плану санації; одержання кредиту для виплати вихідної допомоги працівникам боржника, які звільняються згідно з планом санації; відомості про інвестора (інвесторів) та умови його (їх) участі у відновленні платоспроможності боржника (за наявності); наміри інвестора стосовно викупу державної частки акцій у статутному (складеному) капіталі боржника та умови такого викупу; відомості про інші заходи, що вживатимуться з метою відновлення платоспроможності боржника (передачу житлового фонду та соціально-культурних об`єктів до комунальної власності чи до сфери управління уповноважених органів управління тощо).
Зазначені заходи плану санації повинні застосовуватись із додержанням всіх умов, передбачених законодавством. Кількість заходів Плану санації визначається його розробником з урахуванням фінансово-господарського стану боржника.
Погашення вимог кредиторів у плані санації вказуються з урахуванням черговості, визначеної законодавством, строки, графік та обсяги погашення кредиторської заборгованості боржника із зазначенням джерел.
План санації має містити прогноз економічних результатів на період виконання плану санації та за результатами його виконання (відомості про обсяги виробництва й реалізації продукції, структуру й співвідношення доходів та витрат, планові фінансові показники діяльності боржника).
До плану санації долучаються документи, які доповнюють, пояснюють та підтверджують інформацію, викладену в ньому, що оформляються як додатки до плану санації.

24. За приписами ч.ч. 4-5 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" план санації   розглядається      зборами      кредиторів,   які скликаються керуючим санацією в чотиримісячний строк з дня винесення      господарським      судом      ухвали      про санацію, якщо інше не передбачено      цим      Законом.      Керуючий      санацією письмово повідомляє всіх      кредиторів,      включаючи      кредиторів,      вимоги яких забезпечені заставою      майна      боржника,      про      дату      і      місце      проведення зборів кредиторів і за два тижні до проведення зборів надає їм можливість попередньо ознайомитися з планом санації. 

25. План санації вважається схваленим, якщо на зборах кредиторів таке рішення      підтримане більш як половиною голосів конкурсних кредиторів та за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, письмово погодили план санації. 

26. Судами встановлено із  протоколу №2 загальних зборів кредиторів ТОВ ""Ковельрембуд" від 14.08.2018, що загальна кількість голосів кредиторів за схвалення плану санації становила менше 50%, а також в матеріалах справи відсутні докази, що план санації був письмово погоджений із заставними кредиторами, отже, наведений протокол правильно не взято до уваги як доказ схвалення плану санації зборами кредиторів.

27. Крім того, судами встановлено:
27.1. Подальше фінансування власником ТОВ "Ковельрембуд" виробничо - господарської діяльності товариства є неможливим.
27.2. У поданому  плані санації особливу увагу приділено не лише реструктуризації кредиторської заборгованості та відновленню діяльності, а також визначено необхідність стратегічної реструктуризації товариства, а саме заміну власників товариства, збереження основного функціонального призначення майнового комплексу та основних видів діяльності товариства.
27.3. Аналіз основних показників, що визначають фінансово - господарський стан боржника, згідно плану санації, визначає зменшення ефективності господарської діяльності, свідчить про відсутність поточної ліквідності підприємства, відсутність платоспроможності найближчим часом, баланс підприємства є неліквідним, подальша ефективна господарська діяльність підприємства сумнівна без залучення додаткових позикових джерел фінансування, загальне становище боржника кризове, його платоспроможність порушена, зменшення необоротних активів та відсутність власного капіталу скорочує перспективу зростання виробничого потенціалу та відновлення платоспроможності, проте зберігається можливість відновлення рівноваги з допомогою поповнення джерел власних та позикових коштів, зокрема: скорочення дебіторської заборгованості, реструктуризації довгострокових та поточних зобов`язань за рахунок незавершених капітальних інвестицій, додаткових інвестиційних вкладень .
27.4. Дебіторська заборгованість займає найбільшу частину в оборотних активах підприємства. Проте, за рахунок повного погашення дебіторської заборгованості (в т.ч. сумнівної, безнадійної) можливо погасити 33% поточних зобов`язань підприємства.
27.5. Аналіз дебіторської заборгованості відсутній (сумнівна, безнадійна, терміни її виникнення, фінансовий стан дебіторів тощо). Докази вжиття заходів щодо погашення дебіторської заборгованості в матеріалах справи відсутні. Відсутність оборотних активів підтверджує неплатоспроможність боржника.
27.6. Згідно плану санації подальша ефективність діяльності боржника малоймовірна без залучення додаткових коштів потенційних інвесторів та розроблення чіткої комплексної програми реструктуризації підприємства, пов`язаної з мобілізацією як внутрішніх, так і зовнішніх резервів підвищення ефективності його діяльності.
27.7. Підприємство не здатне своєчасно і в повному обсязі розрахуватися по своїх зобов`язаннях існуючими грошовими коштами.
27.8. Інформація щодо інвесторів в плані санації відсутня.
27.9. Коефіцієнт забезпечення власними засобами, поточна неплатоспроможність та коефіцієнт покриття вказують на ознаки критичної неплатоспроможності, що відповідає фінансовому стану потенційного банкрутства та понижує для неплатоспроможного підприємства можливість використання процедур відновлення платоспроможності в процесі провадження справи про банкрутство.
27.10. Результат аналізу показників рентабельності підприємства на кінець періоду, що аналізується, визначає загальну відсутність економічної ефективності діяльності підприємства. Підприємство не контролює витрати на виробництво і реалізацію продукції, загалом супутні витрати більші сукупних доходів. Результатом фінансово - господарської діяльності боржника є скорочення капіталу, який втратив здатність підвищувати рівень економічного ефекту, тобто сприяти зростанню обсягів виробленої продукції та наданих послуг.
27.11. Результат аналізу необоротних активів підприємства протягом періоду, що аналізується, обумовлює вчинення не раціональних управлінських рішень, спрямованих на зменшення матеріально - технічної бази підприємства, що понижує виробничу потужність підприємства, зменшує обсяги виробництва продукції, а відтак прибутковість та визначає невиправдане вилучення основних фондів, що призводить до фінансових втрат та збитків.
27.12. Результат аналізу власних оборотних засобів підприємства виявив їх відсутність на кінець періоду, шо аналізується, що ініціює потребу в залученні позичкових джерел фінансування виробничої діяльності. Власні оборотні засоби не забезпечують безперервність процесу виробництва, реалізації продукції та зростання прибутку, що веде до фінансових втрат та збитків.
27.13. Аналіз структури грошових потоків підприємства не проведений за відсутності необхідних джерел інформації, зокрема звітів про рух грошових коштів (форма №3).
27.14. Поточна заборгованість боржника, зокрема за зобов`язаннями з бюджетом, значно зростає (70,6%). Чистий прибуток відсутній.
27.15. Аналіз трудових ресурсів підприємства не проведений.
27.16. Згідно висновків за результатами проведеного аналізу фінансово - господарський стан ТОВ "Ковельрембуд" на кінець періоду, який аналізується, кризовий, який характеризується надкритичною неплатоспроможністю, кризовою ліквідністю, відсутністю фінансової стійкості, надмірним залученням позикових коштів, відсутністю власного капіталу і чистих активів, що визначає неможливість подальшого розвитку підприємства за рахунок власних джерел фінансування. Подальша ефективна діяльність підприємства неможлива без залучення додаткових джерел фінансування.
27.17. Тенденції динаміки основних коефіцієнтів діяльності підприємства, зокрема абсолютний коефіцієнт ліквідності, коефіцієнт покриття та забезпечення власними засобами, за відсутності отриманого прибутку, вказують на ознаки надкритичної неплатоспроможності, що відповідає фінансовому стану потенційного банкрута, коли задоволення визнаних судом вимог кредиторів можливе шляхом застосування ліквідаційної процедури.

28. Судами встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували пожвавлення виробничої діяльності боржника, зростання інвестиційного попиту. 
Також у плані санації відсутнє обґрунтування отримання коштів від господарської діяльності (відновлення діяльності, за рахунок якого майна тощо). 
Аналіз дебіторської заборгованості з зазначенням сум, періоду виникнення, можливості стягнення враховуючи строки позовної давності, фінансовий стан боржників також відсутній.
В цілому план санації розрахований на інвесторів, проте інформація про потенційних інвесторів відсутня.

29. Основною ознакою відновлення платоспроможності боржника є відсутність ознак банкрутства, однак, план санації не містить конкретних реальних заходів відновлення платоспроможності ТОВ "Ковельрембуд".
Фінансовий аналіз на час погодження плану санації відсутній в матеріалах справи.
Пропозиції щодо укладення мирової угоди в матеріалах справи відсутні.

30. Судами встановлено, що план санації не містить переліку рухомого та нерухомого майна, інформації щодо земельних ділянок, відстрочення, розстрочення платежів, прощення, списання частини боргів, аналізу дебіторської заборгованості, працівників боржника, відомостей про інвесторів, прогнозу економічного результату, обсяги виробництва і реалізації продукції, співвідношення доходів та витрат, планових фінансових показників діяльності боржника.

31. Судами також встановлено, що відповідно до плану санації до заходів з відновлення платоспроможності боржника ТОВ "Ковельрембуд" керуючим санацією віднесено: погашення боргових зобов`язань перед кредиторами, зняття арештів на майно боржника, реалізація майна (основних засобів) боржника, стягнення дебіторської заборгованості, здійснення пошуку інвестора, однак, в плані санації не доведено можливість виконання заходів відновлення платоспроможності, передбачених планом санації. 

32. З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини стосовного того, що  зазначені у плані санації заходи є формальними, реальне виконання їх не підтверджено документально, а також не доведено, що ці заходи призведуть до реального відновлення платоспроможності боржника, Суд касаційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції із яким погодився апеляційний господарський суд про те, що зазначені в плані санації заходи не доводять можливості досягнути запланованих прогнозних результатів відновлення платоспроможності боржника, визначених в плані санації - відновлення господарської діяльності боржника та повного задоволення вимог кредиторів. 

33. Враховуючи, що поданий керуючим санацією план не відповідає вимогам законодавства, не затверджений судом, Суд касаційної інстанції підтримує висновок судів стосовно того, що  обов`язок керуючого санацією щодо подання плану санації є не виконаним. 

34. Відповідно до положень ст. 205 ГК України передбачено, що у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Умови, порядок та наслідки оголошення суб`єктів господарювання банкрутами встановлюються цим Кодексом та іншими законами. Ліквідація суб`єкта господарювання - банкрута є підставою припинення зобов`язань за його участі.

35. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

36. Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що господарський суд приймає рішення щодо застосування до боржника ліквідаційної процедури за умови встановлення неспроможності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

37. Отже, висновки попередніх судових інстанцій щодо застосування ліквідаційної процедури до ТОВ "Ковельрембуд", за встановлених обставин, та з урахуванням наведених законодавчих положень, є правильними та не спростовано доводами касаційної скарги.

38. Стосовно доводів касаційної скарги, щодо відсутності остаточного визначення забезпеченого кредитора, розмір вимог якого при цьому перевищує всі інші визнані вимоги кредиторів та має вирішальний вплив на прийняття рішення комітетом кредиторів, слід погодитись із висновками суду апеляційної інстанції, яка спростовуючи наведений довід зазначила, що у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником, усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

39. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду звертає увагу на імперативні приписи статті 300 ГПК України згідно з якими суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).

40. Відхиляючи доводи скаржника суд враховує і висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. 

41. Верховний Суд також зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

42. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

43. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

44. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
45. Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

46. Отже вказані рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

47. Фундаментальних порушень під час здійснення касаційного оскарження не встановлено.

48. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд вважає, що оскаржувані судові рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

Судові витрати

49. Зважаючи на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду про залишення касаційної скарги без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій" залишити без задоволення.

2. Постанову Господарського суду Волинської області від 18.11.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 у справі №5004/407/12 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                С.В. Жуков

Судді                                                                                                             О.О. Банасько

                                                                                                    Н.Г. Ткаченко