ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року	Львів	Справа № 300/1114/20 пров. № А/857/8955/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Матковська З.М.

секретар судового засідання                     Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року (головуючий суддя Матуляк Я.П., м.Івано-Франківськ) у справі № 300/1114/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
28.05.2020 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій з підстав неправомірної відмови у переведенні з одного виду пенсії на інший.
Позов обґрунтовує тим, що відповідачем безпідставно відмовлено у переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  на пенсію по інвалідності згідно частини 3  статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",  як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії зі статусом інваліда війни, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року адміністративним позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності згідно частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 12.05.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії зі статусом інваліда війни, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням раніше виплачених сум без обмеження її максимальним розміром з 12.05.2020. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку  ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми  ст.313 цього Кодексу. Згідно  ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України  фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом ІІ групи, та в свою чергу має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни, що підтверджується відповідними посвідченнями серії НОМЕР_1 від 06.03.2019 та серії НОМЕР_2 від 25.09.2008, серії НОМЕР_3 від 16.10.2002.
Згідно маршрутного листа Головного управління МВС в Київській області № 15/516 від 06.02.2012, сержант міліції ОСОБА_1 приймав участь в заходах по ліквідації   наслідків на Чорнобильській АЕС у період з 04.01.1988 по 31.01.1988, з 01.02.1988 по 29.02.1988, з 01.03.1988 по 01.04.1988.
В експертному заключенні військово–лікарської комісії УМВС України в Івано-Франківській області № 96 від 10.07.2001 вказано основний діагноз позивача гіпертонічна хвороба, друга стадія, кардіо–церебральна форма, повільно–прогресуючий перебіг з періодичними кризами симпато–адренового І ангіогіпотонічного типу. Ангіопатія сітківки обох очей. Заключення: захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації   наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Факт роботи позивача з 1985 по 2002 рік в УМВС України в Івано-Франківській області підтверджується його трудовою книжкою серії НОМЕР_4 від 11.08.1980.
Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивач являється інвалідом війни 2 групи.
Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ №201314 та довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 24.09.2008 Серії ІФ № 201314 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 01.10.2008 та ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 80% у зв`язку з захворюванням, отриманим при виконанні службових обов`язків з ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС.
Аналогічні відомості вказані у виписці з акту МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 02.11.2016 Серії АБ № 0012862 за результатами повторного огляду.
З 07.08.2017 позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2017 по справі № 338/985/17 позов ОСОБА_1 до Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій при нарахуванні та виплаті пенсії, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” зі зменшенням віку, що дає право на призначення пенсії згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Тисменицьке об`єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату з моменту звернення за призначенням пенсії, починаючи з 07 серпня 2017 року, ОСОБА_1 державної (основної) пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку на 5 років з урахуванням вимог ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років стажу. Нарахування пенсії ОСОБА_1 провести на підставі ч.1-3 ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з середньомісячного заробітку, що вказаний у довідці №12 від 17 листопада 2015 року про грошове забезпечення за період служби у зоні відчуження з 04 січня по 01 квітня 1988 року, що видана Відділом зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області. Зараховано ОСОБА_1 час перебування на інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС у період з 30 червня 2002 року по 07 серпня 2017 року, до страхового стажу для призначення пенсії за віком відповідно до абз.4 ч.1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Обчислення та нарахування пенсії за віком ОСОБА_1 здійснити з застосуванням коефіцієнтів середнього заробітку за три останні роки, що передували року зверненню за призначенням пенсії.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 по справі № 876/12014/17 апеляційну скаргу Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишено без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2017 без змін.
Позивач 12.05.2020 звернувся до відповідача із заявою про переведення його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням основної пенсії   в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, без застосування формули, визначеної пунктом п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 за № 1210. Нарахування проводити без обмеження граничним розміром.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 22.05.2020 № 1309-1343/Г-03/8-0900/20 повідомлено позивача, що рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 не містить зобов`язань щодо проведення будь-яких перерахунків пенсій. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 № 543 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" внесено зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та відповідно, з 1 липня 2019 року виникли правові підстави для перерахунку пенсій таким особам. Постановою Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2020 року № 251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" з 01 травня 2020 року прийнято застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, що враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1.11 та становить 13059,38 грн. Оскільки розмір пенсійної виплати, обчислений відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" менший розміру пенсії, обчисленої відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", таке переведення є недоцільним.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею 24 Конституції України  визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Згідно зі  ст. 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1  ст. 92 Конституції України  основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Положенням  статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05     листопада     1991 року №1788-XII  (Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону № 1788-XII  визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Аналогічні приписи закріплено і у статтях  9,  10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №     1058-IV  (Закон № 1058-IV).
Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття     6     Закону № 1788-XII).
Статтею 15 Закону № 1788-XII  визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються  Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"  або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Пунктом 13  Прикінцевих положень Закону № 1058-IV  встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до  Законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»  та цього  Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.
Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII  (Закон №     796-XII) спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Статтею 9 Закону № 796-XII  визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;
4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Відповідно до  статті 10 Закону № 796-XII  учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках, незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у     1986     році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Згідно примітки "*" тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Частиною 1  статті 54 Закону № 796-XII  встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Отже, оскільки позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та інвалідом ІІ групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, то відповідно до  статті 54 Закону № 796-XII  він має право на пенсію по інвалідності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210  затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей  54,  57  і  59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851  постанову від 23.11.2011 № 1210 доповнено п. 9-1 наступного змісту:
« 9-1. За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої  законом  на 1 січня відповідного року, за формулою:
П=Зс*Кзс*Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:Кзс=Зп(мін)*5/Зс1
де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої  законом  на 1 січня відповідного року;
Зс1     - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.
Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи. У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої  законом  на 1     січня відповідного року.
Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положенні частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
З огляду на це чинним з 25 квітня 2019 року є положення ч. 3 ст. 59 Закону №796, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Тобто фактично в результаті ухвалення Рішення Конституційним Судом України змінено положення частини 3 статті 59 Закону, оскільки розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширюється порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.
Таким чином, особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби (не залежно від того чи була це строкова служба), набули право на обчислення розміру пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону.
Оскільки, в рішенні Конституційного Суду України не було зобов`язань щодо проведення будь-яких перерахунків пенсій, Кабінетом Міністрів України постановою від 26.06.2019 № 543 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" внесено зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та відповідно, з 1 липня 2019 року виникли правові підстави для перерахунку пенсій таким особам.
Із заявою про переведення з пенсії по Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та перерахунку пенсії за нормами частини 3 статті 59 Закону № 796 з 01.06.2020 позивач звернувся до Головного управління 12.05.2020 року. За результатами розгляду цієї заяви Головним управлінням листом від 22.05.2020 за № 1309-1343/Г-03/8-0900/20 повідомлено позивача, що у випадку переведення та проведення перерахунку пенсії за чинним законодавством її розмір стане меншим від нарахованої.
Оскільки, розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" менше розміру пенсії, обчисленої відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", таке переведення є недоцільним.
Щодо вимог позивача зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без застосування формули, визначеної пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без обмеження її максимальним розміром колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що пунктом 9-1 Порядку № 1210 передбачено застосування для обчислення пенсії трьох складових: середнього показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014, 2015 та 2016 роки, середньомісячного коефіцієнта заробітної плати та розміру відшкодування фактичних збитків. При цьому, для обчислення середньомісячного коефіцієнта заробітної плати у розрахунок береться п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року та розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за рік, що передує відповідному року, тобто за попередній рік. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону № 796-ХІІ умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Постановою КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 за №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Порядок № 1210).
Пунктом 1 Порядку № 1210 передбачено, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Отже, перерахунок пенсії у вказаних правовідносинах підлягає проведенню за формулою, що передбачена п. 9-1 Порядку № 1210, положення якого не скасовані та є чинними.
Застосування формули, передбаченої Порядком № 1210, при обчисленні розміру пенсії узгоджується також зі змістом ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, що передбачає право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Тобто, за Законом 796-ХІІ умови, порядок призначення пенсії по інвалідності визначаються актами Кабінету Міністрів України (ч. З ст. 54), і розмір пенсії може бути обчислений з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
При цьому, Закон 796-ХІІ не містить положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що пункт 9-1 Порядку №1210 прийнятий на реалізацію норми частини 3 статті 59 Закону № 796 та підлягає застосуванню до осіб, на яких поширюється дія частини 3 статті 59 вказаного Закону.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 положення абзацу першого пункту 9-1 Порядку №1210 Приведено у відповідність до приписів частини 3 статті 59 Закону №796 (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІГ)/2019). а сама формула, за якою розраховується пенсія, змін не зазнала.
Так, зазначеною постановою КМУ від 26.04.2019 за № 543 абзац 1 пункту 9-1 Порядку №          1210 викладено в такій редакції:          "За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: ...".
Колегія суддів звертає увагу, що вказані обставини не призвели до зміни формули, передбаченої пунктом 9-1 Порядку № 1210, за якою проводиться обчислення пенсії.
Отже, формулу, за якою обчислюється пенсія по інвалідності, визначено пунктом 9-1 Порядку №1210. Цією нормою передбачено застосування для обчислення пенсії трьох складових: середнього показника середньої заробітної плати (доходу), середньомісячного коефіцієнта заробітної плати та розміру відшкодування фактичних збитків. Іншого способу (формули) для обчислення пенсії по інвалідності особам з числа учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи чинним законодавством не передбачено.
Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.
У Рішенні №3-рп/2012 від 25.01.2012 року Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.
Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Нормативно- правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у вказаній категорії справ (предметом спору є обчислення пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ), при розгляді 20 травня 2020 року зразкової справи №520/12609/19 (адміністративне провадження № Пз/9901/22/19).
З врахуванням наведеного вище колегія суддів дійшла висновку про те, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставного задоволення позовних вимог у спосіб, що заявлений позивачем, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до    статті 317  КАС України, підставами для скасування рішення або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі № 300/1114/20 – скасувати. 
Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 25 травня 2021 року.