УХВАЛА

15 квітня 2021 року  
Київ
справа №240/1941/20
адміністративне провадження №К/9901/10738/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,  
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року 
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року 
у справі №240/1941/20 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправним і скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житомирської обласної державної адміністрації, у якому просила визнати протиправним і скасувати розпорядження, поновити на посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2021 року та 18 березня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.
29 березня 2021 року від ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» повторно надійшла касаційна скарга на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня     2021 року.
За правилами частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Разом з касаційною скаргою позивачем подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду, яке мотивоване тим, що повний текст постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року позивачем отримано 09 лютого 2021 року, що підтверджується датою виготовлення копії вказаної постанови. Первісну касаційну скаргу подано скаржником в електронній формі та поштою 04 березня 2021 року.
Однак ухвалами Верховного Суду від 11 березня 2021 року та 18 березня 2021 року касаційну скаргу було повернуто скаржнику. Вказану ухвалу скаржником отримано 22 березня 2021 року. Повторну касаційну скаргу позивачем подано 26 березня 2021 року через підсистему «Електронний Суд».
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених  частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу (ч. 3 статті 329 КАС України).
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником первісна касаційна скарга подана протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а всі подальші дії вчинені без зволікань та з урахуванням часу, необхідного для виконання вимог суду.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №240/1941/20 є посилання у касаційній скарзі на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
В обгрунтування позивачем зазначено, що суди не взяли до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 13 березня 2019 року у справі №805/84/16-а, від 11 липня 2018 року у справі №816/1232/17 щодо незаконного звільнення позивача та незастосування частини 3 статті 49-2 КЗпП України, відповідно до якої обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору. На думку скаржника, роботодавець є таким, що виконав обов`язок по працевлаштуванню, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, оскільки судами при винесенні оскаржуваних рішень не було враховано правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №805/84/16-а, від 11 липня 2018 року у справі №816/1232/17 щодо незаконного звільнення позивача та незастосування частини 3 статті 49-2 КЗпП України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі №240/1941/20.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі №240/1941/20.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                                                                     В. Е. Мацедонська

Судді                                                                                                                                                                                                                О. Р. Радишевська

                                                                                                                   Н. В. Шевцова