ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/2868/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області  на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2020 р. (суддя Татаринов Д.В.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг» до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя Запорізької області про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості ПДВ

В С Т А  Н О В И В:

29.04.2020 р. ТОВ «Запоріжалюмінторг» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя Запорізької області про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості ПДВ, де просили стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Запоріжалюмінторг» пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за січень 2009 р. в розмірі 3  500  469,35 грн за період з 18.10.2018 р. по 12.02.2020 р.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2020 р. адміністративний позов задоволений повністю.
Не погодившись з рішенням суду ГУ ДПС в Запорізькій області подали апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2020 р., ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що сума бюджетного відшкодування ПДА за січень 2009 р. повинна була перерахована позивачу не пізніше 17.07.2015 р.,  позивач набув право на нарахування та стягнення пені з 17.07.2015 р. і строк на стягнення пені на суму несвоєчасного відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету не може перевищувати 1095 днів.
На апеляційну скаргу позивач подав відзив, де зазначив, що позивач заявив вимогу про стягнення пені, що нарахована лише з 18.10.2018 р., в межах  строку, а тому позиція відповідачем суперечить фактичним обставинам справи, в зв`язку з чим просять суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача просила задовольнити апеляційну скаргу, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.
Дослідивши матеріали справи, докази по справі та, вислухавши учасників процесу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.
Як вбачається з матеріалів справи,  рішенням Запорізького окружного адміністративного суду  від 25.04.2019 р. по справі № 280/4452/18 адміністративний позов  ТОВ «Запоріжалюмінторг» задоволений повністю. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Запоріжалюмінторг» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість ва розмірі 7  363  251 грн та пеню в розмірі 8  627  712,84 грн, нараховану на суму заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за період з 17.07.2015 р. по 17.10.2018 р. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019 р. рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 25.04.2019 р. по справі № 280/4452/18  - залишене без змін.
Постановою Верховного Суду від 15.02.2021 р. рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 25.04.2019 р. по справі № 280/4452/18 та Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019 р. – скасовані та прийнята нова постанова, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Як слідує з постанови Верховного Суду від 15.02.2021 р. – підставою для скасування  рішень судів та відмови в задоволенні позовних вимог стало те, що вимоги позивача про стягнення бюджетного відшкодування та пені, заявлені поза межами строку давності, оскільки право на їх повернення виникло у позивача 17.07.2015 р., а з позовом до суду звернулися лише 19.10.2018 р.
З матеріалів  справи також  вбачається, що позивач просить суд стягнути пеню, що виникла внаслідок заборгованості відшкодування ПДВ по декларації за січень 2009 р. за період з 18.10.2018 р. по день відшкодування 12.02.2020 р.
Статтею 102 ПК України передбачено, що « 102.5. Заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування».
Оскільки позивач просить  стягнути пеню, нараховану, саме,  з 18.10.2018 р.,  строк на стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету не  перевищує 1095 днів, встановленого п. 102.5 ПК України.
Крім того, судом встановлено, що виконавчий лист Запорізьким окружним адміністративним судом виданий  21.11.2019р.  та 12.02.2020 р. позивач отримав бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за січень 2009 року у розмірі 7  363  251 грн. та пеню за порушення строків відшкодування ПДВ за період з 17.07.2015 р. по 17.10.2018 р. в розмірі 8 627 712 грн. 84 коп.
Також встановлено, що  протягом судового розгляду справи № 280/4452/18  у Верховному Суді до моменту стягнення бюджетного відшкодування ПДВ з 18.10.2018 р. по  12.02.2020 р. пеня продовжувала нараховуватися згідно пункту 200.23 статті 200 ПК України та складає 3 500  469,35 грн., в зв`язку з чим  29.04.2020 р. звернулися до суду з даним позовом.
Статтею 200 ПК України передбачено, що «200.23. Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення».
Верховний Суд в постанові від 24.10.2019 р. по справі № 810/1227/17 зазначив, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.
Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України.
Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.
Таким чином, судом встановлено, що позивач має право на стягнення пені за період з 18.10.2018 р. по 12.02.2020 р. в розмірі 3  500  469,35 грн та строк звернення до суду не пропустив.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд – 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області  - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2020 р.  – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку  протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова