КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 758/13231/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5969/2021
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
06 травня 2021 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Коцюрби О.П., Білич І.М.,
за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шестакова Анатолія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 січня 2021 року про відмову у забезпеченні позову у складі судді Гребенюка В.В.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про виключення з актового запису відомостей про батьківство,- 

В С Т А Н О В И В :
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про виключення з актового запису відомостей про батьківство. 
 
23 листопада 2020 року представник позивача звернувся у суд із заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів, що проводиться на підставі судового наказу від  04.03.2019 року № 758/2660/19, який був виданий Подільським районним судом м. Києва, виконавче провадження № 59014072.
 
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 не є його сином, що підтверджується результатом дослідження № 27800 від 15.09.2020 року, отриманого шляхом аналізу STR-локусів ДНК, відповідно до якого ймовірність батьківства становить 0%, а також повторним результатом звіту тесту ДНК на батьківство здійсненого ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» згідно якого: «Предполагаемый отец исключен в качестве биологического отца тестированного ребенка».
 
Вказано, що сплачуючи кошти на утримання не своєї дитини, позивач не зможе повернути свої гроші, що призведе до значних матеріальних втрат і збитків.
 
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04 січня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
 
В апеляційній скарзі адвокат Шестаков А.В. в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на те, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку, не надав оцінки всім доказам, які були надані стороною по справі, не прийняв до уваги обґрунтованість доводів заявника, негативні наслідки для позивача, які можуть настати в зв`язку незабезпеченням позову, провив скасувати ухвалу суду від 04.01.2021 року  та ухвалити нове судове рішення про забезпечення позову.
 
Вказано, що районний суд підійшов формально до розгляду справи, без встановлення її обставин та не надання оцінки наданим доказам, а саме двом тестам ДНК на встановлення батьківства: результату дослідження ДНК на батьківство № 27800, звіту тесту ДНК на батьківство.
 
Зазначено, що позивач опинився в ситуації при якій, в разі виконання рішення суду по сплаті аліментів та доведеності, що він не є батьком дитини, останній не зможе повернути назад сплачені грошові кошти, в той же час, якщо він не буде виконувати рішення суду, він може бути позбавлений не тільки права виїзду за кордон, права керування транспортними засобами, а й свободи.
 
Крім того, вказано, що не має підстав до застосування зустрічного забезпечення, оскільки два незалежних джерела показали, що позивач не є батьком дитини на утримання якої стягується аліменти, отже вирішення питання про задоволення, або відмови в задоволені позовних заяв залежить виключно від швидкості проведення експертизи. В разі, якщо відбудеться відмова в задоволенні позову, то за весь цей період позивач вимушений буде сплатити аліменти, в той же час в разі задоволення позовної вимоги позивача і виключення актового запису про батьківства, це зекономить велику суму грошей, які в іншому випадку можуть бути втрачені безповоротно.
 
Колегія суддів, вислухавши пояснення позивача та його представника, які просили апеляційну скаргу задовольнити, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню.
 
Постановляючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову,  суд першої інстанції виходив  з відсутності правових підстав до вчинення такої процесуальної дії. 
 
Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.  
 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. 
 
У відповідності до ч.ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
 
За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.
 
Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.
 
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
 
Суд першої інстанції, дослідивши зміст позовної заяви та поданої заяви про забезпечення позову, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав до задоволення заяви, остільки  предметом заявленого по справі спору є оспорення батьківства, в той час як наслідком виконання рішення суду, у випадку доведеності вимог, слугуватиме  виключення  відповідним  відділом державної реєстрації  актів цивільного стану з актового запису про народження дитини   даних щодо батька дитини.
 
Зазначене виключає наявність  труднощів  у виконанні рішення суду у випадку задоволення позову.
 
Отже, районний суд, здійснивши аналіз співмірності запропонованих позивачем заходів забезпечення позову з предметом спору,  давши належну оцінку доводам заяви про забезпечення позову на підтвердження наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної заяви, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав до задоволення поданої по справі заяви.
 
Окрім цього, районним судом обґрунтовано  враховано положення  ст.180 СК України, якими передбачено обов`язок батьків  утримувати дитину до досягнення нею повноліття та відсутність  наведених  у заяві належних правових підстав до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів. 
 
Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Норми матеріального й процесуального права районним судом застосовано правильно.
 
За таких обставин, у задоволенні поданої по справі  апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.  
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Шестакова Анатолія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 відхилити.
 
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 січня 2021 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 травня 2021 року.

Суддя-доповідач:  

Судді: