ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року	Львів	Справа № 380/8022/20 пров. № А/857/5723/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 

головуючого судді:                   Курильця А.Р.,
суддів:                                              Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 11 березня 2021 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя в 1-й інстанції – Мричко Н.І.,
час ухвалення рішення – 11.03.2021 року,
місце ухвалення рішення – м.Львів,
дата складання повного тексту рішення – не вказано,

                                                        в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся з позовом до Шевченківського відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (далі – відповідач) в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 22.01.2021, просить: визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі меншому, ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплаченої суми.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.
Стягнуто з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн.
Не погодившись із винесеним рішенням, позивач оскаржив його в частині, подавши апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції та стягнути витрати на правничу допомогу в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не враховано, що він не може зменшити розмір витрат з власної ініціативи.
Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1  ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до положень п. 1 ч. 3  ст. 132 КАС України  до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1-3  ст. 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4  ст. 134 КАС України).
Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги від 24.09.2020 року. 
Згідно замовлення №1 про надання юридичних послуг, вартість правничої допомоги у справі щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня становить 2000 грн.
Згідно акту прийому-передачі № 1 замовнику були надані наступні послуги:
усні консультації (30 хв.) – 500 грн.;
підготовка позовної заяви (90 хв.)  – 3000 грн.;
Всі послуги надані в належній якості, претензій у сторін немає. Вартість наданих послуг становить 3500 грн.
На підтвердження оплати вказаних послуг, суду надано квитанцію до прибуткового ордера № 1 від 07.02.2021 року, згідно якої адвокатом прийнято від позивача 3500 грн. 
З вимог ст. 134 КАС України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
 Ст. 134 КАС України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.
З наданих суду документів вбачається, що позивач сплатив представнику всю обумовлену суму винагороди, що є підтвердженням понесених витрат на правову допомогу.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч. 5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч. 9 ст. 139 КАС України).
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, потребують дослідження на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Судом першої інстанції зменшено судові витрати, що підлягають відшкодуванню позивачу до 500 грн. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вважає таку суму дещо заниженою. 
Апеляційний суд зазначає, що заявлена адвокатом сума до відшкодування не є співмірною із складністю справи та часом, витраченим на виконання відповідних робіт. Вказана справа є типовою, оскільки є рішення Конституційного Суду України щодо спірних правовідносин. 
Колегія суддів вважає необхідним та достатнім зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу до 1500 грн.: консультація – 500 грн. та складання позовної заяви – 1000 грн.
Загальна сума, що підлягає відшкодуванню на користь позивача – 1500 грн. Такий розмір, на переконання колегії суддів, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову та значенням справи для сторони.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України»,  від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та відшкодувати частину понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись ст.ст. 132,134,139,243,311,315,317,321,325,328 КАС України, суд, -

                                                      п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Змінити рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 11 березня 2021 року  у справі № 380/8022/20, виклавши абзац п`ятий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (код ЄДРПОУ 25261380, місцезнаходження: 79058, м. Львів, вул. Липинського, 11) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок».
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 21 квітня 2021 року.