ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2021 р.           Справа№ 910/16244/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Куксова В.В.
суддів:            Яковлєва М.Л. 
          Шаптали  Є.Ю. 
 
при секретарі         Пнюшкову В.Г.
за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 02.06.2021.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Демін-Груп"
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 02.03.2021 (повний текст складено 09.03.2021)
у справі №910/16244/20 (суддя Кирилюк Т.Ю.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Демін-Груп" 
до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 
1) Державне підприємство "Прозорро. Продажі"
2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Полідромс"
про скасування протоколу електронного аукціону, визнання договору укладеним,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Демін-Груп" (далі - позивач, скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (далі - відповідач) про:
- скасування протоколу електронного аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2 від 01.10.2020;
- визнання аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2 від 31.08.2020 таким, що відбувся;
- визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Демін-Груп"  переможцем аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2 щодо передачі в оренду комплексу будівель;
- визнання укладеним договору оренди нерухомого майна.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Демін-Груп" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі №910/16244/20 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення відповідача про відміну електронного аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2, на підставі якого складено протокол від 01.10.2020, підписано не уповноваженою особою, що є порушенням пункту 7.3 Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.продажі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Демін-Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі №910/16244/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Шаптали  Є.Ю., Яковлєва М.Л.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Демін-Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі №910/16244/20. Призначено справу до розгляду на 02.06.2021.
11.05.2021 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі №910/16244/20 без змін. 
20.05.2021 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням представника останнього у відпустці з 24.05.2021 по 06.06.2021.
Учасники апеляційного провадження в судове засідання 02.06.2021 не з`явилися. 
У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). 
Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності учасників апеляційного провадження та їх повноважених представників за наявними у справі матеріалами, у зв`язку із чим клопотання відповідача задоволенню не підлягає.
В судовому засіданні 02.06.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" 31.07.2020 опубліковано в електронній системі Prozorro (електронна адреса https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2020-07-31-000059-2) оголошення про проведення аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2 щодо оренди комплексу будівель (база відпочинку), який розташований за адресою Київська область, Обухівський район, селище міського типу Козин, вулиця Берегова, 5.
У відкритих торгах виявило намір прийняти участь три особи, у тому числі позивач.
Протоколом електронного аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2 від 31.08.2020 позивача визнано переможцем проведеного аукціону. Протокол від 31.08.2020 відповідачем не підписаний.
Позивач 21.09.2020 надіслав відповідачу два примірники договору оренди, що підтверджується поштовою накладною № 0100111205560 та описом вкладення у цінний лист. Проте, відповідач не направив позивачу ні протоколу розбіжностей, ні оформленого примірнику договору оренди.
Згідно пункту 5.9.7 Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.продажі організатор аукціону зобов`язаний укласти договір купівлі-продажу/оренди майна (активів) (договору, на підставі якого буде передане право) та опублікувати його через свій особистий кабінет в ЕТС протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дня, наступного за днем формування протоколу електронного аукціону. Вказаний строк спливає о 18.00 останнього дня строку, встановленого для підписання та опублікування вказаного договору. Даний обов`язок виникає у організатора виключно за умови відсутності рішення про відміну електронного аукціону згідно з пунктом 7.3. Регламенту ЕТС.
Відповідно до протоколу від 01.10.2020 електронний аукціон № UA-PS-2020-07-31-000059-2 щодо оренди комплексу будівель (база відпочинку), який розташований за адресою Київська область, Обухівський район, селище міського типу Козин, вулиця Берегова, 5 відмінено на підставі рішення відповідача.
Обґрунтовуючи позов, позивач стверджує, що рішення відповідача про відміну електронного аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2, на підставі якого складено протокол від 01.10.2020, підписано не уповноваженою особою, що є порушенням пункту 7.3 Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.продажі.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що позивач не довів суду наявності підстав для задоволення позовних вимог про скасування протоколу від 01.10.2020 про відміну електронного аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2 та визнання його таким, що відбувся. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для вирішення судом спору щодо укладення сторонами договору оренди нерухомого майна, відповідно до вимог наведеної правової норми відсутні, оскільки відсутні обставини, згідно з якими укладення спірного договору є обов`язковим для сторін на підставі закону, акта органу державної влади чи місцевого самоврядування, визнання однієї зі сторін монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг) тощо. Крім того, обов`язок відповідача укласти з позивачем договір оренди за результатами електронного аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2 також відсутній, у зв`язку з відміною такого аукціону.
Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Демін-Груп", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 7.3 Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.продажі встановлено, що електронний аукціон може бути відмінено організатором на будь-якому його етапі, але до моменту укладення договору купівлі - продажу/оренди (договору, на підставі якого буде передане право), виключно на підставі відповідного рішення. Рішення організатора про відміну електронного аукціону повинно бути викладено у формі розпорядчого акту організатора (рішення, наказу, розпорядження, протоколу тощо) та має містити наступні реквізити:
- дату прийняття рішення;
- номер рішення;
- підставу для відміни електронного аукціону;
- посилання на рішення організатора, згідно з яким таке майно (актив)/право виставлено на продаж/надається в оренду/передається на електронному аукціоні;
- підпис уповноваженої особи організатора.
Рішення організатора про відміну електронного аукціону опубліковується в ЕТС протягом однієї доби з дня його прийняття.
Судом першої інстанції вірно встановлено, а колегією суддів перевірено, що рішення відповідача про скасування електронного аукціону №  UA-PS-2020-07-31-000059-2 підписано Нищенком Є.В.
Твердження скаржника щодо того, що у директора департаменту управління нерухомістю ПАТ «Укртелеком» були відсутні повноваження на підписання листа, який став підставою для відміни торгів, колегією суддів оцінюються критично, оскільки, такий лист не є договором, правочином чи рішенням, підписання яких врегульовано статутом ПАТ «Укртелеком».
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач довіреністю № 5264 від 30.01.2020 уповноважив Нищенка Є.В. представляти інтереси Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в усіх органа державної влади та місцевого самоврядування, перед юридичними та фізичними особами, суб`єктами господарювання усіх форм власності, об`єднаннями громадян тощо, вчиняти правочини щодо передачі в оренду нерухомого майна відповідача, підписувати акти та інші первинні документи до правочинів про закупівлю, видавати розпорядження у межах повноважень по напряму діяльності. Довіреність видана без права передоручення та є чинною по 31.01.2021.
З огляду на викладене, судом першої інстанції правомірно відхилено твердження позивача, що рішення відповідача про скасування електронного аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2 підписано не уповноваженою особою.
Також, колегія суддів зазначає, що незначні недоліки у рішенні відповідача про скасування електронного аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2, про які стверджує скаржник, не свідчать про протиправність такого рішення, оскільки воно містить інформацію про майно, щодо оренди якого оголошено аукціон, підставу для відміни електронного аукціону та особу, яка його прийняла.
Таким чином, судова колегія погоджується із судом першої інстанції, що позивач не довів наявності підстав для задоволення позовних вимог про скасування протоколу від 01.10.2020 про відміну електронного аукціону №  UA-PS-2020-07-31-000059-2 та визнання його таким, що відбувся. 
Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання позивача переможцем електронного аукціону № UA-PS-2020-07-31-000059-2, оскільки його результати скасовані на підставі рішення відповідача про відміну аукціону.
Щодо позовної вимоги про визнання укладеним договору оренди нерухомого майна колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до  статті 6  цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно частини першої статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, підстави для вирішення судом спору щодо укладення сторонами договору оренди нерухомого майна, відповідно до вимог наведеної правової норми відсутні, оскільки відсутні обставини, згідно з якими укладення спірного договору є обов`язковим для сторін на підставі закону, акта органу державної влади чи місцевого самоврядування, визнання однієї зі сторін монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг) тощо. 
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що обов`язок відповідача укласти з позивачем договір оренди за результатами електронного аукціону №  UA-PS-2020-07-31-000059-2 також відсутній, у зв`язку з відміною такого аукціону.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги у даній справі задоволенню не підлягають.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. 
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі №910/16244/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Демін-Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі №910/16244/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Демін-Груп" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі №910/16244/20 - залишити без змін.
Матеріали справи №910/16244/20 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Cуду в порядку та строки, передбачені ГПК України.
Повний текст постанови складено 11.06.2021.

Головуючий суддя                                                            В.В. Куксов 

Судді                                                                                М.Л. Яковлєв

                                                                                Є.Ю. Шаптала