КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
Єдиний унікальний номер справи: 372/4115/19             Головуючий у суді першої інстанції: Тиханський О.Б.
Номер провадження: 22-ц/824/966/2021                           Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П.,
суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,
при секретарі - Перебитюку А.М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту розповсюдження недостовірної інформації та її спростування, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - 
 
ВСТАНОВИВ:
 
В Обухівський районний суд Київської області, в порядку окремого провадження звернувся ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту розповсюдження недостовірної інформації та її спростування. 
На обґрунтування заявлених вимог вказав на те, що ІНФОРМАЦІЯ_9 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет розміщено статтю під назвою (мовою оригіналу): «ІНФОРМАЦІЯ_6». 
Як зазначає ОСОБА_1 , у статті міститься інформація поширена про нього та членів його родини, зацікавлених осіб, яка є такою, що порушує їх особисті немайнові права, зачіпає честь та гідність, завдає шкоди діловій репутації.
Встановити ідентифікацію авторів статті та /або власників веб-сайтів в мережі Інтернет, що розповсюдили дану інформацію не можливо.
Інформація стосується заявника та членів його родини - заінтересованих осіб, поширена інформація не відповідає дійсності, не є оціночним судженням, виходять за межі поняття «критика», є твердженням автора та по своїй сутті є негативною, недостовірною, містить безпідставні звинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, незаконному збагаченні, є спотвореною та вводить необмежене коло осіб в оману, викладена у формі фактичних тверджень, тому дана інформація підлягає спростуванню.
Також дана недостовірна інформація та її поширення порушує його особисті та членів його родини немайнові права, зокрема честь, гідність, ділову репутацію.
В зв`язку з чим, заявник просив заяву про встановлення факту недостовірнсті розповсюджуваної інформації та її спростування задовольнити.
Визнати інформацію (відомості) такою, що порушує особисті немайнові права та порочить ділову репутацію ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  встановити факт недостовірності розповсюдження такої інформацію та спростувати її, що була розповсюджена в мережі Інтернет на веб-сайті «ОРД» за адресою в мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:
- « ОСОБА_1 (на фото сайта ІНФОРМАЦІЯ_3 ) уже « порешал » в Верховном суде. Узурпация власти путем фальшивого голосования у нас в стране больше не считается преступлением. Коммунист-олигарх из свиты ОСОБА_5 уже обратился в ГБР: он теперь «жертва» и жаждет реванша за «незаконное уголовное преследование» на протяжении 5,5лет.»;
- «И он же (за контекстом-слідчий ГПУ) похлопотал о том, чтобы дело одиознейшего коммуниста ОСОБА_1 было закрыто (это постановление так же обжаловано)»
- Как рассказали «ОРД» в Генпрокуратуре, ОСОБА_5 на каждом совещании спрашивал: «Где ОСОБА_1?». Хотя за фальсификации, связанные с принятием «драконовских законов 16 января» привлекается еще десяток персонажей с громкими именами, ОСОБА_5 сначала возобновил приостановленное дело, в котором кроме ОСОБА_1 фигурируют еще 8 лиц, находящихся в розыске, а затем закрыл персонально в части ОСОБА_1.
- Сомнения в незаангажированности ОСОБА_4 и ОСОБА_5 вызывает не только тот факт, что зкс-вице-спикера ВР (за контекстом - ОСОБА_1) почему-то решили «оторвать» от подельников. Но и оправдания, которые озвучила пресс-секретарь ОСОБА_4. Из публикации ОСОБА_9 вытекает, что ГПУ вообще не имела права преследовать «душку ОСОБА_1 ». Свою позицию пресс-секретарь объяснила декриминализацией одной из статей, по которым его привлекали»;
- «Раньше статья подразумевала, что в результате злоупотребления возможен и нематериальный ущерб. Поэтому ОСОБА_1 с его сообщниками и инкриминировали подрыв авторитета органов государственной власти (нематериальный вред). Таким образом, после изменений произошла лишь частичная декриминализация. Хотя на момент совершения этого преступления такого примечания не существовало, УПК написан так, что если закон смягчает участь фигуранта, он имеет обратную силу. Но при этом сам законодатель, когда изменял примечание к 364ой статье, указал, что данное смягчение не относится к преступлениям, которые имели место до вступления закона в силу», поясняют в ГПУ.
- Не только бывшее руководство Генпрокуратуры, но и суды относились к ОСОБА_1 «по-особенному». Каким-то «волшебным образом» становились на его сторону -даже там, где в идентичном деле ОСОБА_30 проявляли принципиальность. Например, судья Печерского райсуда ОСОБА_31 отказал в разрешении на задержание беглеца ОСОБА_1 . В декабре 2018 года Печерский райсуд установил месячный срок для завершения уголовного производства. А в мае сего года тот же райсуд отменил розыск ОСОБА_1.»
- «Не исключено, что следственный судья вышел за рамки полномочий, ограничив сроки, поэтому на данное решение была подана апелляция. Но... 18 октября сего года палата Кассационного уголовного суда Верховного Суда отказала в удовлетворении кассационной жалобы Генпрокуратуры.
- При этом ОСОБА_1 лично явился в Верховный суд, чтобы уже никто не сомневался - для правосудия он недосягаем. Это стало дополнительным неприятным сюрпризом: следователи признаются - не знали, что беглый коммунист вернулся в Украину.
- Логика украинских судей выглядит так: если бы ОСОБА_1 украл трибуну Верховной Рады - его можно было бы привлечь, ведь трибуна имеет конкретную цену, а коль он попытался украсть у Украины демократию и права украинских граждан - это не преступление, ибо ущерб не материальный. Так для ОСОБА_1 открылась возможность для мести: «пещерный Печерский суд» уже обязал Государственное бюро расследований начать уголовное производство в отношении следователей, которые «могли превысить полномочия», занимаясь ОСОБА_1. »;
- «Пока оппозиционеры блокировали спикера ВР ОСОБА_32, его зам ОСОБА_1 с голоса внес предложение, за которое депутатское большинство голосовало руками, конвейерным способом. ОСОБА_1 просто зачитывал названия законов, а второй ведущий этого «шоу» - глава счетной комиссии ОСОБА_11 , без всяких подсчетов повторял одну и ту же короткую фразу: «235 - «за».»;
- «Привлекать ОСОБА_1 начинал еще Генпрокурор ОСОБА_33. Правда, вскоре выяснился конфликт интересов - расследованию мешали бизнес-отношения с ОСОБА_1 его зама ОСОБА_12 , который сам чрезмерно незаконно обогатился.
- «Говорят, что по старой традиции простили бывшего таможенника из КПУ (за контекстом - ОСОБА_1) не за красивые глаза, а за большие деньги. Как модно говорить - «обилетили». Не зря же у Генпрокуратуры было еще одно дело - о легализации средств, полученных преступным путем, и незаконном обогащении ОСОБА_1... О котором благополучно забыли. Как рассказали «ОРД» в ГПУ, еще в 2016 году это громкое УД незаконно забрали у управлений спецрасследований.
- При ОСОБА_15 сколотил состояние, которое трудно оценить - то ли сотни миллионов долларов, то ли миллиарды гривен. Вдумайтесь: один лишь пятиметровый забор, которым ОСОБА_1 обнес одно из своих владений, стоил 6 миллионов гривен.
- Дворцы, латифундии, которым позавидовал бы ОСОБА_13 (в основном, отнятые обманом у крестьян земельные пай или мошеннически прихватизированные лесные богатства), охотничьи угодья в заповедниках, «бентли» и вертолеты...»;
- «Журналисты нашли у ОСОБА_1 три гигантских имения, огражденные пограничными столбами, и в том числе 40 гектаров Бучанского леса, украденного у громады, на просторах которых ОСОБА_1 возвел собственное Межигорье и записал на своего дедушку;
- Как бы догадываясь, что его легальные доходы не позволили иметь и сотой доли процента этих богатств, в декларации за 2013 год ОСОБА_1 указал, что получил подарков и призов на 70 миллионов гривен.»;
- «Это доверенное лицо ОСОБА_1 зовется ОСОБА_14 . Бивший «смотрящий» за контролируемыми потоками контрабанды и «решала» периода расцвета на таможне ОСОБА_1.
«Но главный интерес ОСОБА_1-ОСОБА_14 - возвращение на таможню. 23 октября всплыла информация о том, что на должность в новой таможне хипстера ОСОБА_8 на Харьковщине претендует человек ОСОБА_1 ОСОБА_6 . А на аналогичную должность в Черновицкой области рассчитывает еще один близкий к ОСОБА_1- ОСОБА_14 — некто ОСОБА_7 (о чем заявляет конкурирующая группа в «Слуге народа»;
- «Прекращение уголовного производства в отношении ОСОБА_1 открывает перед ним политическую сцену, а значит - и новые возможности для незаконного обогащения. Например, он считает, что вернет себе украденные при ОСОБА_15 леса. Но исключительно для того, чтобы выгодно продать. Потому что судьбу свою с Украиной семья ОСОБА_1 уже не связывает и несколько лет проживает в престижном поместье во Франции. Все просто, украл в Украине - и живи счастливо во Франции. Но ... законы кармьы никто не отменял. И рано или поздно за обворованных украинских стариков и детей ответить придется.
- В суде первой инстанции в г. Ирпень нынче маринуется дело о 14 га, которые ОСОБА_1 присвоил при ОСОБА_15 и построил себе там подобие Межигорья. 17 октября 2014 года этот суд забрал у 90-летнего деда ОСОБА_1 14 га., незаконно изъятых из лесного фонда, но после этого дело прогнали по всем инстанциям, и в конце концов Верховний суд вернул его на исходные позиции.»
Стосовно ОСОБА_2 :
- «Когда запахло жареным, эти щедрые «подарки» взял на себя ОСОБА_1-старший - 70-летний ОСОБА_1, тоже бивший народный депутат, но из ПР, тоже миллионер, и тоже владелец гигантских земельных наделов, полученных сомнительным способом.»;
- «Еще в начале нынешнего года, когда мало кто верил в триумф комика из «95 квартала», винницкие СМИ обращали внимание на поддержку, которую ему оказывал ОСОБА_1-старший. А в июле сего года ОСОБА_2 снова намылился в депутаты. И никто из местных не удивился, когда против него в округе N° 18, который он окучивал, «Слуга народа» не выставила сильного противника. В итоге избиратели прокатили токсичного «агрария» и в ВР по этому округу прошел представитель «Батькивщины».»;
- «Но Винничину, похоже, не зря пугали реваншем одиозной династии. И экс-«регионал» ІНФОРМАЦІЯ_4 »;
- « Официально Винницким областным представителем команды ОСОБА_34 была подчиненная ОСОБА_2 — библиотекарша ОСОБА_10 , свекр которой оказался бизнес-партнером ОСОБА_1. А неофициально курировал винницкий штаб «Слуги» ОСОБА_14 , который заполнил партию Зе «слугами» на Буковине»;
Стосовно ОСОБА_3 :
- «В династию входила так же кузина таможенника, которую называли самой богатой женщиной ВР - коммунистка ОСОБА_3 . На эту дамочку СБУ возбуждала УД за сепаратизм, судьба которого так же загадочна, как и итог расследования на тему отмывания денежных средств ОСОБА_1 » -такою, що порушує особисті немайнові права та порочить ділову репутацію ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 липня     2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту розповсюдження недостовірної інформації та її спростування, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про встановлення факту розповсюдження недостовірної інформації та її спростування в порядку окремого провадження.
 В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначив, що ознайомившись з повним текстом судового рішення вважає його таким, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального законодавства, не відповідає фактичним обставинам справи, суд першої інстанції, ухвалючи рішення про відмову в задоволенні заяви про встановлення факту розповсюдження недостовірної інформації, неповно з`ясував обставини, що мають значення для  прийняття законного та обґрунтованого рішення.
В встановлений апеляційним судом строк для подачі відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суду не надали.
Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги приходить до висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року без змін з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення повинно відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу  свох вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні заяви про встановлення факту розповсюдження недостовірної інформації та її спростування, Обухівський районний суд Київської області виходив з того, що стороною заявника в судовому засіданні не доведено факту, який підлягає судовому захисту, а саме - розповсюдження недостовірної інформації та її спростування, що порушує немайнові  права та порочить ділову репутацію заявника та членів його родини.
Апеляційнимй суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони ґрунтуються на вимогах закону.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ІНФОРМАЦІЯ_9 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет розміщено статтю під назвою (мовою оригіналу): « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». В даній статті зокрема викладена така інформація, мова оригіналу та орфографія збережена):
- « ОСОБА_1 (на фото сайта ІНФОРМАЦІЯ_3 ) уже «порешал» в Верховном суде. Узурпация власти путем фальшивого голосования у нас в стране больше не считается преступлением. Коммунист-олигарх из свиты ОСОБА_5 уже обратился в ГБР: он теперь «жертва» и жаждет реванша за «незаконное уголовное преследование» на протяжении 5,5лет.»;
- «И он же (за контекстом-слідчий ГПУ) похлопотал о том, чтобы дело одиознейшего коммуниста ОСОБА_1 было закрыто (это постановление так же обжаловано)»
- Как рассказали «ОРД» в Генпрокуратуре, ОСОБА_5 на каждом совещании спрашивал: «Где ОСОБА_1?». Хотя за фальсификации, связанные с принятием «драконовских законов 16 января» привлекается еще десяток персонажей с громкими именами, ОСОБА_5 сначала возобновил приостановленное дело, в котором кроме ОСОБА_1 фигурируют еще 8 лиц, находящихся в розыске, а затем закрыл персонально в части ОСОБА_1.
- Сомнения в незаангажированности ОСОБА_4 и ОСОБА_5 вызывает не только тот факт, что зкс-вице-спикера ВР (за контекстом - ОСОБА_1) почему-то решили «оторвать» от подельников. Но и оправдания, которые озвучила пресс-секретарь ОСОБА_4. Из публикации ОСОБА_9 вытекает, что ГПУ вообще не имела права преследовать «душку ОСОБА_1 ». Свою позицию пресс-секретарь объяснила декриминализацией одной из статей, по которым его привлекали»;
- «Раньше статья подразумевала, что в результате злоупотребления возможен и нематериальный ущерб. Поэтому ОСОБА_1 с его сообщниками и инкриминировали подрыв авторитета органов государственной власти (нематериальный вред). Таким образом, после изменений произошла лишь частичная декриминализация. Хотя на момент совершения этого преступления такого примечания не существовало, УПК написан так, что если закон смягчает участь фигуранта, он имеет обратную силу. Но при этом сам законодатель, когда изменял примечание к 364ой статье, указал, что данное смягчение не относится к преступлениям, которые имели место до вступления закона в силу», поясняют в ГПУ.
- Не только бывшее руководство Генпрокуратуры, но и суды относились к ОСОБА_1 «по-особенному». Каким-то «волшебным образом» становились на его сторону -даже там, где в идентичном деле ОСОБА_30 проявляли принципиальность. Например, судья Печерского райсуда ОСОБА_31 отказал в разрешении на задержание беглеца ОСОБА_1 . В декабре 2018 года Печерский райсуд установил месячный срок для завершения уголовного производства. А в мае сего года тот же райсуд отменил розыск ОСОБА_1.»
- «Не исключено, что следственный судья вышел за рамки полномочий, ограничив сроки, поэтому на данное решение была подана апелляция. Но... 18 октября сего года палата Кассационного уголовного суда Верховного Суда отказала в удовлетворении кассационной жалобы Генпрокуратуры.
- При этом ОСОБА_1 лично явился в Верховный суд, чтобы уже никто не сомневался - для правосудия он недосягаем. Это стало дополнительным неприятным сюрпризом: следователи признаются - не знали, что беглый коммунист вернулся в Украину.
- Логика украинских судей выглядит так: если бы ОСОБА_1 украл трибуну Верховной Рады - его можно было бы привлечь, ведь трибуна имеет конкретную цену, а коль он попытался украсть у Украины демократию и права украинских граждан - это не преступление, ибо ущерб не материальный. Так для ОСОБА_1 открылась возможность для мести: «пещерный Печерский суд» уже обязал Государственное бюро расследований начать уголовное производство в отношении следователей, которые «могли превысить полномочия», занимаясь ОСОБА_1. »;
- «Пока оппозиционеры блокировали спикера ВР ОСОБА_32, его зам ОСОБА_1 с голоса внес предложение, за которое депутатское большинство голосовало руками, конвейерным способом. ОСОБА_1 просто зачитывал названия законов, а второй ведущий этого «шоу» - глава счетной комиссии ОСОБА_11 , без всяких подсчетов повторял одну и ту же короткую фразу: «235 - «за».»;
- «Привлекать ОСОБА_1 начинал еще Генпрокурор ОСОБА_33. Правда, вскоре выяснился конфликт интересов - расследованию мешали бизнес-отношения с ОСОБА_1 его зама ОСОБА_12 , который сам чрезмерно незаконно обогатился.
- «Говорят, что по старой традиции простили бывшего таможенника из КПУ (за контекстом - ОСОБА_1) не за красивые глаза, а за большие деньги. Как модно говорить - «обилетили». Не зря же у Генпрокуратуры было еще одно дело - о легализации средств, полученных преступным путем, и незаконном обогащении ОСОБА_1... О котором благополучно забыли. Как рассказали «ОРД» в ГПУ, еще в 2016 году это громкое УД незаконно забрали у управлений спецрасследований.
- При ОСОБА_15 сколотил состояние, которое трудно оценить - то ли сотни миллионов долларов, то ли миллиарды гривен. Вдумайтесь: один лишь пятиметровый забор, которым ОСОБА_1 обнес одно из своих владений, стоил 6 миллионов гривен.
- Дворцы, латифундии, которым позавидовал бы ОСОБА_13 (в основном, отнятые обманом у крестьян земельные пай или мошеннически прихватизированные лесные богатства), охотничьи угодья в заповедниках, «бентли» и вертолеты...»;
- «Журналисты нашли у ОСОБА_1 три гигантских имения, огражденные пограничными столбами, и в том числе 40 гектаров Бучанского леса, украденного у громады, на просторах которых ОСОБА_1 возвел собственное Межигорье и записал на своего дедушку;
- Как бы догадываясь, что его легальные доходы не позволили иметь и сотой доли процента этих богатств, в декларации за 2013 год ОСОБА_1 указал, что получил подарков и призов на 70 миллионов гривен.»;
- «Это доверенное лицо ОСОБА_1 зовется ОСОБА_14 . Бивший «смотрящий» за контролируемыми потоками контрабанды и «решала» периода расцвета на таможне ОСОБА_1.
«Но главный интерес ОСОБА_1-ОСОБА_14 - возвращение на таможню. 23 октября всплыла информация о том, что на должность в новой таможне хипстера ОСОБА_8 на Харьковщине претендует человек ОСОБА_1 ОСОБА_6 . А на аналогичную должность в Черновицкой области рассчитывает еще один близкий к ОСОБА_1- ОСОБА_14 — некто ОСОБА_7 (о чем заявляет конкурирующая группа в «Слуге народа»;
- «Прекращение уголовного производства в отношении ОСОБА_1 открывает перед ним политическую сцену, а значит - и новые возможности для незаконного обогащения. Например, он считает, что вернет себе украденные при ОСОБА_15 леса. Но исключительно для того, чтобы выгодно продать. Потому что судьбу свою с Украиной семья ОСОБА_1 уже не связывает и несколько лет проживает в престижном поместье во Франции. Все просто, украл в Украине - и живи счастливо во Франции. Но ... законы кармьы никто не отменял. И рано или поздно за обворованных украинских стариков и детей ответить придется.
- В суде первой инстанции в г. Ирпень нынче маринуется дело о 14 га, которые ОСОБА_1 присвоил при ОСОБА_15 и построил себе там подобие Межигорья. 17 октября 2014 года этот суд забрал у 90-летнего деда ОСОБА_1 14 га, незаконно изъятых из лесного фонда, но после этого дело прогнали по всем инстанциям, и в конце концов Верховний суд вернул его на исходные позиции.»
Стосовно ОСОБА_2 :
- «Когда запахло жареным, эти щедрые «подарки» взял на себя ОСОБА_1-старший - 70-летний ОСОБА_1, тоже бивший народный депутат, но из ПР, тоже миллионер, и тоже владелец гигантских земельных наделов, полученных сомнительным способом.»;
- «Еще в начале нынешнего года, когда мало кто верил в триумф комика из «95 квартала», винницкие СМИ обращали внимание на поддержку, которую ему оказывал ОСОБА_1-старший. А в июле сего года ОСОБА_1 снова намылился в депутаты. И никто из местных не удивился, когда против него в округе N° 18, который он окучивал, «Слуга народа» не выставила сильного противника. В итоге избиратели прокатили токсичного «агрария» и в ВР по этому округу прошел представитель «Батькивщины».»;
- «Но Винничину, похоже, не зря пугали реваншем одиозной династии. И экс-«регионал» ОСОБА_1-старший не зря обеспечил ОСОБА_34 админресурсом национального аграрного университета. »;
- « Официально Винницким областным представителем команды ОСОБА_34 была подчиненная ОСОБА_2 — библиотекарша ОСОБА_19 , свекр которой оказался бизнес-партнером ОСОБА_1. А неофициально курировал винницкий штаб «Слуги» ОСОБА_14 , который заполнил партию Зе «слугами» на Буковине»;
Стосовно ОСОБА_3 :
- «В династию входила так же кузина таможенника, которую называли самой богатой женщиной ВР - коммунистка ОСОБА_3 . На эту дамочку СБУ возбуждала УД за сепаратизм, судьба которого так же загадочна, как и итог расследования на тему отмывания денежных средств ОСОБА_1 ».
Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що під статтею вказано автора: ОСОБА_25 « ОРД », що вказана стаття також була розміщення на сайтах «Антикор» та «Politica».
Згідно довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 05 листопада 2019 року № 183/2019-Д ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», за результатами дослідження інформаційного наповнення веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що власником веб-сайту є особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстратор доменного імені, яким адресується веб-сайт, та/або отримувач послуг хостингу, те, що останній позиціонує себе в якості веб-сайту «ОРД». Шляхом аналізу та співставлення інформації, розміщеної у мережі Інтернет, було виявлено інформацію щодо належності веб-сайту ОСОБА_26 .
 З експертного висновку за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет від 05 листопада 2019 року № 216/2019-ЕВ ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», вбачається, що власника доменного імені ord-ua.com зареєстровано 06 березня 2007 року, місце знаходження Сполучене Королівство, місце знаходження провайдера США.
Відповідно до довідки МВС України №1571234, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , станом на 06 листопада 2019 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. 
Також, Обухівським районним судом Київської області встановлено, що відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня                    2016 року, справа № 757/32520/16-к, клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування за підозрою колишнього Першого заступника Голови Верховної Ради України ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 - залишено без задоволення та ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 травня   2019 року, справа № 757/30569/18-к, кримінальне провадження № 4201400000001216 від 31 жовтня 2014 року, в частині досудових розслідувань: від 31 жовтня 2014 року за ч. 3                   ст. 368-2 КК України щодо незаконного збагачення ОСОБА_1 , якщо його предметом була неправомірна вигода в особливо великих розмірах; від 25 жовтня 2017 року за ч. 3 ст. 209 КК України щодо легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчинених ОСОБА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_27 , ОСОБА_2 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та їх близькими родичами закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діяннях складу кримінальних правопорушень.
З висновку лінгвістичної (сематико-текстуальної) експертизи № 51/19 від     13 листопада 2019 року вбачається, що текст статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_6» розміщеної                     ІНФОРМАЦІЯ_10 на сайті ОРД за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 містить висловлювання в яких наявна негативна інформація щодо осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3. (Самі висловлювання наведено у п.1 дослідницької частини). 
Висловлювання негативного характеру щодо осіб ОСОБА_1 ,                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3. , наявні в тексті статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_6», розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_9 на сайті ОРД за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 викладені у формі фактичних тверджень.
Висловлювання негативного характеру щодо осіб ОСОБА_1 ,                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3. , наявні в тексті статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_6», розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_9 на сайті ОРД за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , за змістом не є критикою. 
Як встановлено в судовому засіданні, заявник був Першим заступником Голови Верховної  Ради України, зацікавлені особи також були депутатами Верховної Ради України, тобто є політичними особами, відіграють певну роль у суспільному житті, у сфері політики, а тому є відкритими для суворої критики і пильного нагляду громадськості й межа допустимої критики щодо них є значно ширшою. Крім того, заявник не скористався своїм правом на відповідь, коментар, чи власне тлумачень обставин, про які ідеться у статті.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Приписами ст. 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (ст. 297 ЦК України).
У ст. 299 ЦК України зазначено, що фізична особа має право на недоторканність  своєї  ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.
Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.
Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого             2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" судам роз`яснено, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки дійсності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні статті 10 Конвенції.
Обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права                     (ст. 277 ЦК України).
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. 
Викладене кореспондується з правовими позиціями висловленими Верховним Судом України у постанові від 29 листопада 2017 року у справі № 6-639 цс 17, Верховним Судом у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 757/33799/15-ц провадження № 61-2846св18.
В ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» зазначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.
Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить,  до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. 
Втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки. 
Правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене та на яких можна побудувати свою оцінку, а саме: І) факти, що вважаються загальновідомими; 2) підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; 3) посилання на незалежне дослідження. 
Так як заявник є публічною особою, тому, колегія суддів погоджується з думкою Обухівського районного суду Київської області про те, що  суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) в яких зазначено, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі)(Резолюція).
Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. (ст. 10 Конвенції).
Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією.
Якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальної сфери, спорту чи в будь-якій іншій галузі).
Так як політичні чи громадські діячі вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.
Аналізуючи вищевикладене, можливо зробити висновок щодо того, що суд першої інстанції законно зазначив в своєму рішенні про те, що  право на недоторканість ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація про нього була поширена з явним злим умислом, тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості особистих тверджень про наміри і позицію таких лідерів.    
Оцінюючи чи у вказаній статті висловлюються фактичні твердження чи оціночні судження, суд першої інстанції звернув увагу на стиль у який викладена дана інформація та вказав на те, що у зазначених частинах статті застосовуються гіперболи, алегорія такі як «одиознейшего коммуниста ОСОБА_1 » «порешал», коммунист-олигарх, «жертва», «беглый коммунист» «Маркиз Карабас»; вживаються мовно-стилістичні засоби, такі як «не исключено», «как бы догадываясь» «волшебным образом», «если бы ОСОБА_1 украл трибуну Верховной Рады» «попытался украсть у Украины демократию и права украинских граждан» «то ли сотни миллионов долларов, то ли миллиарды гривен» «как бы догадываясь» вказується інформація, яка начебто отримана від інших осіб «говорят, что», «журналисты нашли», всплыла информация», «которую называли самой богатой женщиной ВР»; оцінюється та коментуються дії інших осіб, такі як «сомнения в незаангажированности ОСОБА_4 и ОСОБА_5» «оправдания, которые озвучила пресс-секретарь ОСОБА_4», «бывшее руководство Генпрокуратуры, но и суды», «не исключено, что следственный судья вышел за рамки полномочий» «логика украинских судей» «пещерный Печерский суд» «ведущий этого «шоу» - глава счетной комиссии ОСОБА_11» тощо, та прийшов до правильного висновку, що вказані вислови та стилістика викладення вказаної інформації не дають підстав вважати такі вислови фактичними твердженнями а є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню.
Колегія суддів підтримує позицією Обухівського районного суду Київської області і щодо не погодження з висновком лінгвістичної (сематико-текстуальної) експертизи № 51/19 від 13 листопада 2019 року в якій вказано, що текст статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_6» викладені у формі фактичних тверджень, так як у даному висновку відсутня оцінка того, що заявник та зацікавлені особи є публічними особами, а тому, даний висновок не може вважатись повним, відсутні конкретні визначення, які з перелічених в статті подій експерт вважає фактичним твердженням, оскільки нею для підтвердження фактичних тверджень вказані лише дієслова (жаждет, было закрито, спрашивал, боролся, явился тощо) без прив`язки до конкретних подій чи явищ, що не дає суду оцінити, які саме фрагменти статті є фактичними твердженнями, що не відповідають дійсності. 
Проведена експертна оцінка виходила за рамки суто мовних питань, таких як, наприклад, визначення значення конкретних слів і виразів, і по суті, кваліфікувала дії Заявника з правової точки зору.  Такий стан є неприйнятним, так як всі юридичні питання повинні вирішуватися тільки судами.
Отже, в даному випадку, тлумачення та оцінка статті щодо наявності у ній фактичних тверджень чи оціночних суджень є питанням права, яке суд вирішує самостійно з урахуванням усіх доказів у справі.
Відповідно до ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. 
За таких обставин, суд першої інстанції правильно вказав на те, що в судовому засіданні стороною заявника не встановлено факту, який підлягає судовому захисту, а саме розповсюдження недостовірної інформації, та її спростування, що порушує немайнові права та порочить ділову репутацію заявника та членів його родини та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що стороною заявника не встановлено факту, який підлягає судовому захисту, а саме розповсюдження недостовірної інформації, та її спростування, що порушує немайнові права та порочить ділову репутацію заявника та членів його родини, тому, колегія суддів вважає, що апеляційну скару ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,- 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 липня                  2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

 
Головуючий:                                                                        О.П. Коцюрба

Судді:                                                                                    І.М. Білич 

Т.А. Слюсар