ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року	Львів	Справа № 803/806/15-а пров. № А/857/4298/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання                Стельмаха П.П.,  
представника позивача                                           Сафулька С.Ф.,
представника відповідачів                                     Януль О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року (прийняту у місті Луцьку суддями Димарчук Т.М., Ксензюком А.Я., Андрусенко О.О.; складену у повному обсязі 02 лютого 2021 року) про про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в адміністративній справі № 803/806/15-a за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Волинській області, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

                                                   В С Т А Н О В И В :

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року в цій справі позов задоволено. 
Визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 16 березня 2015 р. № 188-о “Про звільнення ОСОБА_1 ” з посади першого заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області. 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області з 17 березня 2015 року. 
Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 508 735,64 грн.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 2642,34 грн звернуто до негайного виконання.

На виконання цього рішення Волинський окружний адміністративний суд 24.12.2020 видав виконавчий лист за № 3300/2020 у справі № 803/806/15-а про стягнення з ГУ ДПС у Волинській області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 2642,23 грн.

20.01.2021 ГУ ДПС у Волинській області, боржник у виконавчому провадженні, звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про визнання вказаного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 
Заява обгрунтована тим, що під час розгляду справи судом допущено заміну первісного відповідача Міністерства доходів і зборів України на його правонаступника -Державну фіскальну службу України та Головне управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області на правонаступника - Головне управління ДФС у Волинській області. Тобто, Волинським окружним адміністративним судом встановлено належних відповідачів у справі - Державну фіскальну службу України та Головне управління ДФС у Волинській області. Поряд з цим, як видно з виконавчого листа, боржником визначено ГУ ДПС у Волинській області, яке не є належним відповідачем у справі.
Крім того, вимога щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу саме з ГУ ДПС у Волинській області не може бути виконана, так як посада першого заступника Головного управління Міндоходів у Волинській області є номенклатурною посадою Міністерства доходів і зборів України.
Враховуючи вищевказане, ГУ ДПС у Волинській області просило визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржило ГУ ДПС у Волинській області, яке вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права та є необґрунтованою. Тому, з покликанням на правові висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 11.02.2021 у справі № 826/9815/18, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ від 24.12.2020 у цій справі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції встановив належних відповідачів у справі - Державну фіскальну службу України та Головне управління ДФС у Волинській області, що також підтверджено постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021. Проте, як видно із виконавчого листа, боржником визначено ГУ ДПС у Волинській області, яке не є належним відповідачем у справі.
Крім того, вимога щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу саме з ГУ ДПС у Волинській області не може бути виконана, так як посада першого заступника Головного управління Міндоходів у Волинській області є номенклатурною посадою Міністерства доходів і зборів України, що видно із наказу про звільнення позивача. Отже, вимога про стягнення середнього заробітку має бути пред`явлена правонаступнику Міністерства доходів і зборів України - Державній фіскальній службі України.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просила апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами частини другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що кореспондує з приписами частин першої, другої статті 370 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Також відповідно до приписів пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, а також про поновлення на посаді у відносинах публічної служби;

Частиною другою статті 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 373 КАС України).

Згідно із частинами першою, другою статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом цієї норми підставами для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є:
- помилкова видача виконавчого документа; помилка може стосуватися особи, якій видано виконавчий лист, і яка не має права на його одержання (були відсутні повноваження, не було заяви стягувача), боржника, законної сили судового рішення тощо;
- відсутність обов`язку боржника (повністю чи частково) у зв`язку з його припиненням;
- добровільне виконанням боржником чи іншою особою;
- інші причини. 

Разом з тим, заявник не вказує жодної із зазначених обставини для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав, передбачених статтею 374 КАС України, при тому, що виконавчий лист виданий судом за заявою позивача без порушень.

Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції вказав, що судовим рішенням обов`язок виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу покладено саме на ГУ ДПС у Волинській області, а рішення в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 2642,34 грн звернуто до негайного виконання. 
Тобто, у виконавчому листі відсутні помилки в частині визначення як боржника саме ГУ ДПС у Волинській області, а в мотивувальна частина рішення суду містить обгрунтування щодо належності як відповідача саме ГУ ДПС у Волинській області, з якого необхідно стягнути присуджені кошти. 
Також боржником добровільно не виконано рішення суду в частині виплати позивачу грошового забезпечення за один місяць в сумі 2642,34 грн.

Враховуючи викладене, оскільки обставини, на які посилається заявник, не утворюють підстав, з якими стаття 374 КАС України пов`язує визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів апеляційного суду вважає, що підстави для задоволення заяви ГУ ДПС у Волинській області відсутні, позаяк обов`язок виконання за цим виконавчим документом саме цим органом встановлений судовим рішенням, а доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження апелянта з рішенням суду першої інстанції, на підставі якого був виданий цей документ, та складають підстави для оскарження цього судового рішення, але не для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в адміністративній справі № 803/806/15-a  – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Постанова складена у повному обсязі 26 квітня 2021 року.