П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/9591/20	
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Турецької І. О.
суддів: Стас Л. В., Шеметенко Л. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР СІМ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР СІМ» (далі - ТОВ «ІНТЕР СІМ», позивач) звернулося до суду першої інстанції  з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС в Одеській області) , в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0113585004 від 10 червня 2020 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 6258,28 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201, 120-1 Податкового кодексу  України. 
В обґрунтування заявлених вимог товариство пояснило, що висновки суб`єкта владних повноважень про порушення платником податків вимог податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки відповідні податкові накладні складені та направлені на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних (далі – ЄРПН) вчасно, у відповідності до вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України,  а саме: до 23:00 години відповідного операційного дня, згідно Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 29 грудня 2010 року №1246 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі – Порядок №1246).
Тому, позивач вважає, що, за наведених обставин та за відсутності його протиправних дій, підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року позов ТОВ «ІНТЕР СІМ» задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №0113585004 від 10 червня 2020 року, в частині нарахування ТОВ «ІНТЕР СІМ» штрафних санкцій в розмірі 5 955,34 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ТОВ «ІНТЕР СІМ» - відмовлено.
Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ІНТЕР СІМ» сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що товариство подало на реєстрацію податкові накладні вчасно та в межах операційного дня, а причини реєстрації їх пізніше не залежали від нього.
Доводи контролюючого органу, що норми Порядку №1246, які встановлюють операційних день з 08 до 20 години, суд не прийняв до уваги, оскільки ці зміни внесені в даний нормативний акт  в 2018 році.
Відмовляючи товариству в задоволенні позову щодо скасування штрафу за затримку  реєстрації податкової накладної №28 від 02 липня 2019 року та податкової накладної №226 від 30 листопада 2019 року, суд першої інстанції вважав, що позивач, у відповідності до ч.1 ст.77 КАС України, не надав жодного доказу на підтвердження своєї позиції щодо дотримання законодавчо встановлених строків встановлених для такої реєстрації, зокрема, протоколи, квитанції, самі накладні, тощо.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ГУ ДПС в Одеській області просить його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги містять цитування законодавства, що регулює правовідносини реєстрації податкових накладних в ЄРПН.  У цьому документі не міститься жодного доводу, чому полягає незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, не спростований жодний аргумент, покладений в основу рішення.

22 лютого 2021 року ТОВ «ІНТЕР СІМ» подало відзив на апеляційну скаргу, де зазначило про відсутність в апеляційній скарзі обґрунтувань та доводів незгоди відповідача з рішенням суду першої інстанції.

За таких умов, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Фактичні обставини справи.

ТОВ «ІНТЕР СІМ» зареєстровано як юридичну особу – 22 травня 2017 року. Номер запису: 15561020000062490.
Протягом жовтня 2017 року, липня, листопада 2019 року ТОВ «ІНТЕР СІМ» виписало 18 податкових накладних на загальну суму ПДВ 61 115,87 грн.
ГУ ДПС в Одеській області 22 квітня 2020 року проведена перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «ІНТЕР СІМ» в ЄРПН, дата виписки яких припадає на 2017, 2019 роки, за результатами якої складений акт перевірки №2907/15-32-50-04/41346859 від 22 квітня 2020 року (а.с.19-20).
Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем граничних термінів,  встановлених ст. 201 Податкового кодексу  України, реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість в ЄРПН, 

10 червня 2020 року, на підставі виявлених порушень, ГУ ДПС в Одеській області винесло податкове повідомлення-рішення №0113585004, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних:
на 15 і менше календарних днів застосувало до позивача штраф у розмірі 10% в сумі 5 964,94 грн., а саме: податкові накладні від 31 жовтня 2017 року №187, №188 та податкові накладні від 30 жовтня 2017 року №170, №171, №172, №173, №174, №175, №177, №178, №179, №180, №181, №182, №183, №184;
за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів до позивача застосовано штраф в розмірі 20% в сумі 293,34 грн. та 9,6 грн. (а.с. 28-29), а саме: податкові накладні №28 від 02 липня 2019 року та №226 від 30 листопада 2019 року.
Загальна сума штрафу становила 6 258,28 грн.
Позивач не погодився з правомірністю висновків акту перевірки, а також оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням та подав заперечення на акт перевірки та скаргу на податкове повідомлення-рішення, однак скарга позивача ДПС України залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення №0113585004 від 10 червня 2020 року - без змін.
Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом про скасування податкового повідомлення-рішення №0113585004 від 10 червня 2020 року в судовому порядку.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 201.1, 201.10 ст.201, п.120-1.1 ст.120-1 ПК України (в редакції на час виникнення правовідносин), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 14 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної, тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів, 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.
Згідно п.3 Порядку №1246 (в редакції, що діяла до 24.03.2018 р.) операційний день триває з 0 до 23-ї години. 
Відповідно до п.1 розд.1 Порядку №557 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.
Пунктом 12 Порядку №1246 передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, визначені цим пунктом.
За правилами п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Відповідно до пунктів 14, 15 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
В Порядку не міститься визначення поняття "реєстрація податкової накладної". Натомість, за визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.
Проаналізувавши викладені норми законодавства можна дійти висновку, що після надання платником податків податкової накладної в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, останній протягом операційного дня надсилає платнику податків квитанцію про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. У разі ненадходження такої квитанції податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН.
Так, згідно Квитанцій (документ не прийнято) №1 щодо податкових накладних №187, №188 від 31 жовтня 2017 року та №170, №171, №172, №173, №174, №175, №177, №178, №179, №180, №181, №182, №183, №184 від 30 жовтня 2017 року вбачається, що вони отримані контролюючим органом 16 листопада 2017 року о 09:25 год.. та в цих квитанціях зазначено, що документ доставлено до центрального рівня ДПС України 15 листопада 2017 року після 23:00 год., при тому що операційний день триває з 0 до 23:00.
Поряд з цим, відповідно протоколів з електронного кабінету платника податків вбачається, що позивачем своєчасно 15 листопада 2017 року в 20:53 год. подані на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні №187, №188 від 31 жовтня 2017 року, в 20:54 год. подані на реєстрацію податкові накладні №170, №171, №172, №173, №174, №175, №177, №178, №179, №180, №181, №182, №183, №184 від 30 жовтня 2017 року. 
Указані документи, згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 квітня 2020 року у справі №160/5380/19, є належними доказами підтвердження факту направлення податкових накладних для реєстрації в ЄРПН.
Разом з тим, відповідачем під час розгляду справи не надано доказів, які б підтвердили ту обставину, що позивачем податкові накладні направлялись у інший, відмінний від 15 листопада 2017 року, день.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставним застосування штрафних санкцій в частині порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних від 31 жовтня 2017 року №187, №188 та від 30 жовтня 2017 року №170, №171, №172, №173, №174, №175, №177, №178, №179, №180, №181, №182, №183, №184, оскільки, в даному випадку, суд не вбачає вини позивача в несвоєчасній реєстрації податкових накладних.
Так, Верховний Суд у постанові від 11 липня 2019 року у справі №0940/1600/18 зазначив, що встановлена нормою п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу  України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого ст.201 ПК України, реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладання штрафу може застосовуватися в разі, якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС України у строк, встановлений цією статтею.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову ТОВ «ІНТЕР СІМ».
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та відзиву на позов. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, в апеляційній скарзі не зазначено.
У відповідності до ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР СІМ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Л. В. Стас

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 14.04.2021 року.