П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/14850/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.                                Дата і місце ухвалення: 26.02.2021р., м. Одеса                                                                                                    	

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу  уповноваженими посадовими особами, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-ОД1044/1849/НП/ФС/252 від 09.11.2020р., якою на позивача накладено штраф в розмірі 80  000,00 грн. за порушення п.п.1, 3 п.10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019р. №823.
Позов обґрунтовувала тим, що спірною постановою Департамент аналітики та контролю Одеської міської ради необґрунтовано наклав на ФОП ОСОБА_1 штраф за відмову адміністратором та працівниками кафе «Уютный дворик» інспекторам праці у доступі до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування та у наданні пояснень, оскільки позивач здійснює свою підприємницьку діяльність  у вказаному закладі виключно в рамках приміщення кухні та частини залу. До ФОП ОСОБА_1 безпосередньо 16.10.2020р. представники Департаменту з перевіркою не приходили, направлення на перевірку ні ФОП ОСОБА_1 , а ні її найманим працівникам не пред`являли. А відтак, ФОП ОСОБА_1  не чинила жодних перешкод у проведенні перевірки, не спілкувалася з інспекторами праці, а про візит інспекторів дізналася пізніше від працівника сусіднього ФОП – ОСОБА_2 . Позивач стверджувала, що у неї відсутні підстави та причини перешкоджати перевірці інспекторам відповідача, так як в неї, як під час візиту інспекторів, так і на теперішній час всі працівники оформлені відповідно до вимог діючого законодавства. Також, позивач зазначала, що вона не отримувала повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, про який дізналася випадково та подала клопотання про відкладення розгляду справи і надання можливості ознайомлення з матеріалами справи. Однак, Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради справу розглянуто 09.11.2020р. без участі ФОП ОСОБА_1 , проігноровано подане нею клопотання про відкладення, чим порушено право позивача на захист. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-ОД1044/1849/НП/ФС/252 від 09.11.2020р.
Стягнуто з Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Департамент аналітики та контролю Одеської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 26.02.2021р., з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що інспектор праці ОСОБА_3 пред`явив особі жіночої статі, яка  представилася адміністратором закладу «Уютный дворик», службове посвідчення та направлення на проведення заходу контролю  у формі інспекційного відвідування  та повідомив про предмет заходу контролю.  Адміністратор закладу не повідомляла інспектору праці, що обмежена в праві представляти інтереси  об`єкта відвідування, а навпаки – вчиняла активні дії щодо не допуску до проведення заходу контролю, в тому числі відмовляла інспектору праці у доступі до приміщення кухні. 
Також, апелянт посилається на те, що створення перешкод зафіксовано засобами відеотехніки, про що здійснено відмітку в акті про неможливість  проведення інспекційного відвідування від 16.10.2020р. №ОМС-ОД1044/1849/НП/252. Відеозапис  є належним та допустимим доказом у справі, оскільки містить інформацію, що становить предмет доказування, та здобутий у встановленому законодавством порядку.
Посилається апелянт і на те, що ФОП ОСОБА_1 належним чином було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу, а також їй створені умови  реальної можливості  ознайомитися з матеріалами справи  стосовно в себе в приміщенні Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради у період з 23.10.2020р. по 09.11.2020р. Позивач, в свою чергу, навмисно ухилялась від заходів щодо отримання інформації  про рух справи за результатами спроби здійснення інспекційного відвідування. Клопотання про відкладення розгляду справи заявлено представником ФОП ОСОБА_1  саме в день (09.11.2020р.) та після встановленого часу розгляду справи (12:00 год.). 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.06.2019р. проведено державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 . Одним із зареєстрованих видів діяльності позивача є Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (КВЕД 56.10).
Наказом Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради від 06 жовтня 2020 року №290-п «Про здійснення інспекційного відвідування» призначено здійснення  у період з 12.10.2020р. по 26.10.2020р. позапланового заходу контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на предмет додержання вимог законодавства про працю України, зокрема з питань оформлення трудових відносин. Фактична адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_1 , кафе «Уютный дворик».
15.10.2020р. Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради головним спеціалістам відділу контролю за дотриманням законодавства про працю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 видано направлення на проведення заходу контролю у формі інспекційного відвідування.
16.10.2020р. посадовими особами Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ОМС0ОД1044/1849/НП/252.
У вказаному акті зазначено, що при спробі проведення заходу контролю  адміністратором кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »  було відмовлено інспекторам праці  у доступі до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця, а також наданні пояснень, в тому числі щодо своїх ПІБ для ідентифікації особи. Після того, як інспектори праці повідомили про проведення інспекційного відвідування, працівники закладу у форменому одязі  залишили приміщення об`єкта відвідування, що підтверджується відео фіксацією. Враховуючи викладене, встановлено порушення п.п.1, 3 п.10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019р. №823.
Копію акту про неможливість проведення інспекційного відвідування №ОМС0ОД1044/1849/НП/252 направлено Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради 19.10.2020р. на адресу ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) рекомендованим листом із повідомленням про вручення, однак поштове відправлення повернулося на адресу відповідача без вручення його адресату. Причина повернення – «за закінченням строку зберігання».
Листом від 23.10.2020р. №02-24/1541 Департамент аналітики та контролю Одеської міської ради направив 26.10.2020р. на адресу ФОП ОСОБА_1 повідомлення, що розгляд справи про накладення штрафу відбудеться 09.11.2020р. о 12:00 год. у приміщенні Департаменту за адресою: м.Одеса, Польський узвіз, 6, каб.2. 
Поштове відправлення 27.11.2020р. також повернулося на адресу відповідача без вручення його адресату із зазначенням причини повернення - «за закінченням строку зберігання».
09.11.2020р., за результатами розгляду  справи про накладення штрафу та на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 16.10.2020р. №ОМС0ОД1044/1849/НП/252, Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-ОД1044/1849/НП/ФС/252, якою, на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 80  000,00 грн. за порушення п.п.1, 3 п.10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019р. №823.
Копію вказаної постанови 11.11.2020р. направлено на адресу позивача. Поштове відправлення повернулося Департаменту без вручення його адресату із зазначенням причини повернення - «за закінченням строку зберігання».
З матеріалів справи, також, вбачається, що 09.11.2020р. адвокатом Різниченко Ю.О., з яким ФОП ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги від 09.11.2020р., подано до Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи.
У відповідь на вказане клопотання, листом від 12.11.2020р. Департамент аналітики та контролю Одеської міської ради повідомив адвоката Резниченко Ю.О., що розгляд справи про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами відбувся 09.11.2020р., внаслідок чого винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-ОД1044/1849/НП/ФС/252. 
Не погоджуючись з правомірністю постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 09.11.2020р. ФОП ОСОБА_1 оскаржила її в судовому порядку.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді, не доведено порушення ФОП ОСОБА_1 п.п.1, 3 п.10 Порядку №823. Зокрема, судом зазначено, що акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ОМС0ОД1044/1849/НП/252 від 16.10.2020р. не містить даних щодо того, що позивач або уповноважена нею посадова особа були присутні під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як і не містить відомостей, яким чином інспектори праці Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради встановили, що адміністратор закладу ресторанного господарства «Уютный дворик», яка нібито не допустила відповідача до проведення заходу контролю, є уповноваженою особою ФОП ОСОБА_1 . Також, суд першої інстанції визнав обґрунтованими посилання позивача на те, що під час розгляду справи про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу посадові особи Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради не забезпечили прав позивача щодо надання пояснень, зауважень до акту інспекційного відвідування, з урахуванням того, що акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ОМС0ОД1044/1849/НП/252 від 16.10.2020р. нею не отримувався. 
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що заходи контролю здійснюються, серед іншого, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. №1986-IV, та Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. №823 (далі – Порядок №823).
Згідно п.п.3 п.5 Порядку №823 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Пунктом 8 Порядку №823 передбачено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.
Згідно п.п.1, 3 п.10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, серед іншого, мають право:  під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.
Пунктом 11 Порядку №823 передбачено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою. (п.14 Порядку №823)
Відповідно до ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
У відповідності до абзацу 7 частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Абзацом 8 частини другої статті 265 КЗпП України передбачено, що у разі вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини (фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків), - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
З системного аналізу вказаних правових норм слідує, що на об`єкт відвідування покладено обов`язок допущення посадових осіб Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради, зокрема, до перевірки з питань оформлення трудових відносин. У разі недопущення до проведення перевірки або створення перешкод у її проведенні фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу.
При зверненні з даним позовом до суду ФОП ОСОБА_1 заперечує вчинення нею або уповноваженою нею особою будь-яких дій, спрямованих на відмову інспекторам праці у доступі до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця, а також у наданні пояснень, в тому числі щодо своїх ПІБ для ідентифікації особи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість таких посилань позивача, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції та не спростовано апелянтом, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ОМС0ОД1044/1849/НП/252 від 16.10.2020р. не містить даних щодо пред`явлення інспекторами праці ФОП ОСОБА_1 або уповноваженій нею посадовій особі службових посвідчень, як і не містить даних щодо того, що позивач або уповноважена нею посадова особа були присутні під час інспекційного відвідування за адресою: АДРЕСА_3 , кафе «Уютный дворик». 
В акті про неможливість проведення інспекційного відвідування №ОМС0ОД1044/1849/НП/252 від 16.10.2020р. вказано, що інспекційне відвідування проведено у присутності адміністратора закладу ресторанного господарства «Уютный дворик» без вказівки на будь-які ідентифікуючі дані цієї особи. 
Більше того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, яким чином інспектори праці Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради встановили, що адміністратор закладу ресторанного господарства «Уютный дворик», який нібито не допустив посадових осіб відповідач до проведення заходу контролю, є уповноваженою особою ФОП ОСОБА_1 , враховуючи, що в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » господарську діяльність здійснюють інші суб`єкти господарювання.
Що ж до посилань апелянта на те, що адміністратор закладу не повідомляла інспектору праці, що обмежена в праві представляти інтереси  об`єкта відвідування – ФОП ОСОБА_1 , то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис колегія суддів встановила, що під час розмови з особою, яка повідомила, що є адміністратором закладу ресторанного господарства «Уютный дворик», інспектор праці не представився та не повідомив щодо якого саме суб`єкта господарювання здійснюється інспекційне відвідування.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується  висновком суду першої інстанції, що Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради належними та достатніми доказами не доведено порушення ФОП ОСОБА_1 п.п.1, 3 п.10 Порядку №823.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок №509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».
Пунктом другим вказаного Порядку передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками.
Разом з тим, згідно п. 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Колегія суддів при вирішенні спору враховує, що п.6 Порядку №509, який передбачав необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи, виключено на підставі Постанови КМ № 823 від 21.08.2019р. Однак, Порядок №509 зобов`язує особу, уповноважену на розгляд питання про накладення штрафу повідомити суб`єкта господарювання про  дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Як  вже зазначалося колегією суддів, листом від 23.10.2020р. №02-24/1541 Департамент аналітики та контролю Одеської міської ради направив 26.10.2020р. на адресу ФОП ОСОБА_1 повідомлення, що розгляд справи про накладення штрафу відбудеться 09.11.2020р. о 12:00 год. у приміщенні Департаменту за адресою: м.Одеса, Польський узвіз, 6, каб.2. 
Поштове відправлення 27.11.2020р. повернулося на адресу відповідача без вручення його адресату із зазначенням причини повернення - «за закінченням строку зберігання».
Таким чином, станом на 09.11.2020р. (дату розгляду справи про накладення штрафу) у Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради були відсутні відомості про обізнаність ФОП ОСОБА_1 про перебування в Департаменті на розгляді справи про накладення на неї штрафу. 
При вирішенні спору колегія суддів, також, враховує, що у п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.
Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи обставини справи у їх сукупності та нормативне регулювання спірних правовідносин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову ФОП ОСОБА_1 та скасування постанови про накладення штрафу  уповноваженими посадовими особами №ОМС-ОД1044/1849/НП/ФС/252 від 09.11.2020р.
Доводи апеляційної скарги Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 26.02.2021р. колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Одночасно, колегія суддів зазначає, що за ознаками, визначеними пунктом 20 частини 1 статті 4 КАС України, дана справа віднесена до категорії справ незначної складності в розумінні пункту 6 частини 6 статті 12 КАС України та розглядалася судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку із чим постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від   26 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                                                                  Повний текст судового рішення виготовлений 27 квітня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук