УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №292/1535/20 Головуючий у 1-й інст. Гуц О. В. 
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                 Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря судового засідання                Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 292/1535/20 за позовом ОСОБА_1 до Мартинівської об`єднаної територіальної громади, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та рішення про державну реєстрацію права власності, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15 березня 2021 року, постановлену під головуванням судді Рябенької Т.С. в смт. Пулини, 
в с т а н о в и в :
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом Мартинівської об`єднаної територіальної громади, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та рішення про державну реєстрацію права власності. 
11 березня 2021 року представник ОСОБА_1         - ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив: 1) до набрання рішенням у справі № 292/1535/20 законної сили зупинити дію рішення 15 сесії 7 скликання Мартинівської сільської ради від 28.05.2019 року № 336 в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 для створення громадського пасовища; 2) до набрання рішенням у справі №292/1535/20 законної сили заборонити Мартинівській сільській раді, її правонаступникам, іншим фізичним та юридичним особам, фізичним особам-підприємцям вчиняти будь-які дії щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518, включаючи заборону виготовлення, погодження та затвердження документацій із землеустрою (в тому числі технічних документацій із землеустрою щодо її поділу або об`єднання), передачу у власність або в користування, проведення земельних торгів (аукціонів).
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що відповідно до акту приймання-передачі Мартинівській сільській раді передана земельна ділянка за кадастровим номером 1825480400:10:000:0518, до складу якої увійшла й земельна ділянка площею 2,0 га, що розташована за межами села Видумки Пулинського району Житомирської області, і щодо якої ОСОБА_1 зверталася до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 з 01.10.2018 зареєстровано право власності за Мартинівською сільською радою, з формою власності – комунальна. Вказує, що 28.05.2019 Мартинівська сільська рада на 15 сесії 7 скликання прийняла рішення № 336, яким надала дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для створення громадських пасовищ за рахунок земель запасу комунальної власності, в тому числі і на земельній ділянці площею 41,0762 га з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518. Зазначає, що оскаржуване рішення Мартинівської сільської ради від 28.05.2019 року №336 направлено на обтяження спірної земельної ділянки з кадастровим номером 1825480400:10:000:051 правом користування як громадське пасовище, що в свою чергу може призвести до необхідності додаткового звернення до суду для скасування цього права, що унеможливить виконання рішення суду у справі або призведе до неефективного захисту порушеного права позивача. Вважає, що дії відповідача дають підстави для висновку про можливість застосування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15 березня 2021 року у задоволені заяви представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15.03.2021 року та постановити нову, якою задовольнити вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до поділу або об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518, передачі її у власність або в користування. Вказує, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та містить вичерпний перелік підстав для вжиття вказаних заходів, які не допустять ліквідацію предмета позову як об`єкта цивільного права. Вказує, що суд першої інстанції не надав оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.   
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні поданої заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності співмірними із заявленими вимогами, безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних осіб. Проте, заявником не надано жодних відомостей, які є необхідними для вирішення питання про застосування заходу забезпечення позову, на надано доказів існування високої ймовірності утруднення чи неможливості виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.
Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.
Судом встановлено, що предметом спору за заявленими позовними вимогами  ОСОБА_1 є скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.09.2018 року № 6-3845/14-18-СГ в частині передачі у комунальну власність Мартинівської сільської ради (ЄДРПОУ 04347456, адреса: вул. Поліська, 3, с. Мартинівка, Пулинський район, Житомирська область, 12041) земельної ділянки державної власності площею 41,0762 га з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518, яка зазначена за №5 у Додатку до Акта приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність від 27.09.2018 року; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності Мартинівської сільської ради (ЄДРПОУ 04347456) на земельну ділянку з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518, проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 43376128 від 05.10.2018 15:22:56 згідно акту приймання-передачі нерухомого майна б/н та наказу № 6-3845/14-18-СГ, виданих Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області 27.09.2018 року (номер запису про право власності 28261552; дата та час державної реєстрації: 01.10.2018 10:01:32); скасування рішення 15 сесії 7 скликання Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (ЄДРПОУ 04347456) від 28.05.2019 року № 336 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 для створення громадського пасовища.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.
Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
       За змістом ч.1 та 2ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.
       Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
       У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Суд першої інстанції, врахувавши положення ЦПК України, здійснюючи співвідношення від настання правових наслідків вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права та законного інтересу, за захистом яких заявник звернувся до суду, дійшов правильного висновку що представником ОСОБА_1 – ОСОБА_2 не доведено співмірності обраного ним виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, та не обґрунтовано, що саме такий вид забезпечення є необхідний і він не спричинить порушення прав та законних інтересів інших осіб, не надано доказів існування високої ймовірності утруднення чи неможливості виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.
Крім того за правилами ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.
       Відповідно до ст.375 ЦПК України  суд апеляційної  інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Дата складення повного судового рішення 19 травня 2021 року.

Головуючий 

Судді