Ухвала
26 травня 2021 року                                                                                           
м. Київ
 
справа №640/20/19                                                                                               
провадження № 51-2606ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4  – адвоката  ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 31 грудня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду 
від 25 лютого 2021 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі представник потерпілого висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.  
Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції можуть бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Водночас представник потерпілого не вказав, на яких саме підставах, зазначених у названій нормі закону, він вважає за необхідне скасування судових рішень.
Вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції мають узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, якою регламентовано, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак касаційна скарга представника потерпілого не містить вимоги до суду касаційної інстанції, яка б узгоджувалась з положеннями ст. 436 КПК. 
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу. Такими документами, що підтверджують повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 та ч. 1 ст. 50 КПКє: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордер, договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Зазначених вимог кримінального процесуального закону представник потерпілого не виконав. До касаційної скарги не долучено жодних документів, що підтверджують повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні.
Отже, касаційна скарга представника потерпілого не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу. 
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного ст. 426 КПК, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4  – адвоката 
 ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Харкова 
від 31 грудня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду 
від 25 лютого 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без руху та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і :

 
ОСОБА_1                        ОСОБА_2                          ОСОБА_3