Ухвала 
                           
09 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 487/2563/15-ц
провадження № 61-22944св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М., 
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідачі -  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2015 року у складі колегії суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 вересня                  2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. 
Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь                 ПАТ КБ «ПриватБанк» 106 684,60 доларів США заборгованості по відсоткам, 17 946,81 доларів США заборгованості по комісії, 1 370 025,38 грн пені та по 1 918,35 грн судових витрат з кожного.
У грудні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга                        ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від                 21 жовтня 2015 року, у якій просить зупинити його виконання та скасувати оскаржуване судове рішення, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права.
У червні 2020 року від ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшли до Верховного Суду касаційна скарга на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2015 року, а також відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , у яких просить скасувати оскаржене судове рішення, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2019 року ОСОБА_2 поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження, витребувано справу із суду першої інстанції, зупинено виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2015 року до закінчення касаційного провадження.
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2020 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , поновлено строк на касаційне оскарження, касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.
У лютому 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відзив на касаційні скарги від позивача не надходив. 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів. 
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості призначити до судового розгляду.
 
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                С. Ю. Мартєв 
                                                                                                            В. А. Стрільчук
                                                                                                            І. М. Фаловська